Справа № 727/7969/24
Провадження № 2-др/727/11/25
21 березня 2025 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:
головуючого судді: Гавалешка П.С.
за участі секретаря судового засідання: Макаренко Б.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці заяву представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» адвоката Шиліна Володимира Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» адвокат Шилін Володимир Анатолійович звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, враховуючи те, що сума, яку просить стягнути ПАТ «СК «ВУСО» на правничу допомогу є явно завищена. Просить суд розприділити дані витрати між відповідачами, оскільки він є потерпілою стороною і так зазнав великих збитків, як матеріальних так і моральних.
Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» адвокат Шилін Володимир Анатолійович в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в прохальній частині заяви просив суд розглянути справу у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, подано суду заяву про слухання справи у його відсутність.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Згідно з ордером на надання правничої допомоги серії АІ №1677035 від 09.08.2024 представляє інтереси Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» - Шилін Володимир Анатолійович.
Згідно з свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №8802/10 від 13.03.2020 Шилін Володимир Анатолійович має право на заняття адвокатською діяльністю.
Між адвокатом Шиліним Володимиром Анатолійовичем та ПАТ «СК «ВУСО» укладено договір про надання правничої допомоги від 12 червня 2020 року.
Пунктом 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
На підтвердження понесених витрат на поштові відправлення процесуальних документів іншим учасникам справи адвокатом Шиліним В.А. надано суду квитанцію №1264646 про оплату поштових відправлень у сумі 82,40 грн.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Цивільне процесуальне законодавство окреслило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані до заяви документи на предмет належності, допустимості й достовірності відображеної у них інформації.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Оцінюючи співмірність, реальність та пропорційність судових витрат, які просить стягнути сторона відповідача, а також те, що зазначена категорія справ є справою незначної складності та по них є стала судова практика, що в свою чергу не потребувало додаткових зусиль та знань, а також враховуючи, що позивач заперечував щодо розміру цих витрат, суд вважає, що визначений та сплачений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу не відповідає зазначеним критеріям.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Ураховуючи наведене, оцінивши подані докази на підтвердження понесених витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, суд доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи в суді, підлягають зменшенню до 5000 гривень.
Враховуючи те, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення та часткове задоволення вимог про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. та 82,40 грн. - витрати, пов`язані з поштовим відправленням.
Керуючись ст. 133-141, 258-260, 270 ЦПК України, суд -
Заяву представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» адвоката Шиліна Володимира Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. та поштові витрати, пов`язані із розглядом справи в розмірі 82,40 грн.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя П.С. Гавалешко