Справа № 404/9256/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Волоткевича А.В.,

секретар судового засідання - Чала В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (з повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Універсал Банк» звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 25.01.2020 у розмірі 70 016,22 грн з покладенням на відповідача судового збору.

Ухвалою від 31.10.2024 Кіровського районного суду м. Кіровограда передано матеріали позовної заяви для розгляду до Ленінського районного суду м. Кіровограда за підсудністю.

Ухвалою суду від 03.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено сторонам строк на подачу заяв по суті справи.

13.01.2025 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, які підтверджують зміну прізвища ОСОБА_2 на « ОСОБА_3 ».

17.02.2025 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання.

28.02.2025 до суду від представника відповідача - адвоката Козія Є.І. надійшли відзив на позовну заяву та клопотання про поновлення строку на подачу відзиву, у якому просить поновити пропущений процесуальний строк на подання відзиву та врахувати даний відзив при прийнятті рішення у справі № 404/9256/24. В обґрунтування поданого відзиву зазначив, що позивачем не надано доказів використання відповідачем кредитних коштів, зокрема, виписки з особового рахунку. Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», надані позивачем, не розповсюджуються на правовідносини, які виникли між сторонами, оскільки вони не підписані відповідачем, а тому відсутні підстави для нарахування відсотків за користування кредитом, комісій та штрафних санкцій. Надання позивачем банківських послуг відповідачу із застосуванням електронного цифрового підпису є недоведеними. Розрахунок заборгованості за договором кредиту не є доказом наявності заборгованості.

11.03.2025 на електронну пошту суду та 13.03.2025 до суду поштою від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 31.03.2025 відмовлено в задоволенні заяви адвоката Козія Є.І. про поновлення строку на подачу відзиву. Також, у вказаній ухвалі суду встановлено, що відзив на позов поданий відповідачем в строк, встановлений судом для подачі відзиву.

До позовної заяви представником позивача долучено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності представника позивача з винесенням заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, причин неявки суду не сповістив.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

25.01.2020 ОСОБА_2 встановила додаток monobank, таким чином звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву до договору про приєднання до банківських послуг (а.с. 10). Вказані обставини відповідачем не заперечується.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомилась та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач в поданому відзиві не заперечила факт використання нею кредитних коштів наданих позивачем в межах встановленого кредитного ліміту.

Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 25.01.2020 станом на 11.07.2024 становить 70 016,22 грн.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 11 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, що підтверджується довідкою (а.с. 163) з можливістю його коригування зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць, пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів (а.с. 24-25). Встановлення кредитного ліміту в сумі 11 500,00 грн станом на 25.01.2020 та зміна кредитного 31.05.2020 в сумі 30 000,00 грн, 06.03.2021 - в сумі 60 000,00 грн, 27.02.2022 в сумі 58 330,00 грн, що підтверджується довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту (а.с. 165).

Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank» від 25.01.2020, у відповідності до змісту якої позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов.

В заяві позичальник погодився з тим, що ця анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього договору підтвердив, що він ознайомився з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, він беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодилась з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Згідно із статутом від 21.12.2021, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, найменування банку змінено на акціонерне товариство "Універсал Банк", яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства "Універсал Банк".

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови.

До кредитного договору банк додав Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» про надання банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток, затверджені рішенням Правління ПАТ «Універсал Банк» протокол №46 від 27.11.2021 року.

Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 11.07.2024 становить 70 016,22 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ « Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В анкеті-заяві позичальника від 25.01.2020 процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Проте, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту просив стягнути заборгованість у розмірі 70 016,22 грн, а саме загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 70 016,22 грн, вказавши, що заборгованість за відсотками, пенею та комісією, судовими штрафами відсутня.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за анкетою-заявою від 25.01.2020, посилався на Умови і правила обслуговування фізичних осіб та тарифи користування кредитною карткою Monobank.

Умови і правила обслуговування фізичних осіб не можуть бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови обслуговування рахунків фізичної особи, могли неодноразово змінюватися самим АТ «Універсал Банк» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-якій редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умов, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що умови та правила, які не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 25.01.2020 шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді процентів і неустойки (штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Вимог про стягнення відсотків за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується із позивачем, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №14-131цс19 від 03 липня 2019 року.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем у справі не спростовано розмір заборгованості за тілом кредиту у сумі 70 016,22 грн, доводів позивача щодо отримання, використання, в тому числі і погашення кредитних коштів.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Суд критично оцінює доводи відповідача, враховуючи таке.

Щодо не надання доказів використання відповідачем кредитних коштів, суд зазначає, що позивачем надано до суду виписку з особового рахунку відповідача (а.с. 132-162). Вказані докази подані позивачем у встановленому процесуальним законом порядку разом з відповіддю на відзив.

Щодо того, що Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», надані позивачем, не розповсюджуються на правовідносини, які виникли між сторонами, оскільки вони не підписані відповідачем, а тому відсутні підстави для нарахування відсотків за користування кредитом, комісій та штрафних санкцій, суд зазначає, що позивач у поданому позові не заявляє до стягнення відсотків за користування кредитом, комісій та штрафних санкцій.

Стосовно недоведеності надання позивачем банківських послуг відповідачу із застосуванням електронного цифрового підпису, суд зазначає, що вказані твердження спростовуються матеріалами справи, висновками суду, викладеними у рішенні суду вище та отримання вказаних банківських послуг від позивача не заперечується самим відповідачем.

Твердження відповідача про те, що розрахунок заборгованості за договором кредиту не є доказом наявності заборгованості, суд зазначає, що наявність заборгованості та її розмір підтверджується матеріалами справи, зокрема, випискою по рахунку.

Щодо розміру заборгованості 70 016,22 грн при встановленому кредитному ліміті в розмірі 58 330,00 грн, суд зазначає, що відповідно до виписки по рахунку відповідача загальна сума витрат за весь період користування кредитним коштами складає 195 247,64 грн, а загальна сума зарахувань 125 231,42 грн, що підтверджує розмір заявленої до стягнення заборгованості: 195 247,64 грн - 125 231,42 грн = 70 016,22 грн (а.с. 132).

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» 70 016,22 грн загального залишку заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) підлягають задоволенню.

Інші доводи сторін досліджені судом та в своїй сукупності не спростовують висновку суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 028,00 грн судового збору.

Керуючись статтями 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 25.01.2020 у розмірі 70 016,22 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 3 028,00 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

- позивач: Акціонерного товариства «Універсал Банк», адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ідентифікаційний код 21133352);

- відповідач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда А. В. Волоткевич