Провадження № 2/161/867/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Новак Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, -

В С Т А Н О В И В:

18.10.2024 позивачка звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

В обґрунтування позову зазначає, що позивачка у справі є власником 21/100 земельної ділянки кадастровий номер :22:143:0033, з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель», площею 0,0306 га, за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності позивачка, як спадкоємець, набула на підставі судових рішень у справі №0308/6804/2012, зокрема: - рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.05.2012 р., - Рішенням апеляційного суду Волинської області від 28.04.2015р., - Рішенням апеляційного суду Волинської області від 10.08.2015р. - Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 19.08.2015р.

Право власності ОСОБА_5 , як іншого спадкоємця після смерті ОСОБА_6 , на 21/100 земельної ділянки з кадастровим номером :22:143:0033 також зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.09.2025 (номер відомостей про речове право: 11237625). Право власності ОСОБА_3 також набуте на підставі вище перерахованих рішень судів.

Спадкодавець ОСОБА_6 , була співвласником земельної ділянки площею 0,0612 га по АДРЕСА_1 , право власності на яке підтверджувалося державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №330384 від 25.12.2008р.

Іншими співвласниками земельної ділянки площею 0,0612 га по АДРЕСА_1 були ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Рішенням Луцької міської ради від 27.01.2010 р. № 52/146 затверджено поділ приватної земельної ділянки площею 0,0612 га по АДРЕСА_1 на дві земельні ділянки. На земельну ділянку №1 гр. ОСОБА_4 , площею 0,0306 га та земельну ділянку №2 гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_2 площею 0,0306 га без зміни цільового та функціонального призначення.

Маючи намір відчужити свою частину будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 Позивачка звернулася до нотаріуса для підготовки та оформлення відповідних документів.

Після здійснення перевірки відомостей про земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі, позивачці було відмовлено у посвідченні будь-яких угод щодо земельної ділянки адже, як у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно так і у Державному земельному кадастрі з 12.07.2022 р. містяться відомості про право спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на земельну ділянку кадастровий номер :22:143:0019, з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель» площею 0,0603 га, та зазначено, що документом на підставі якого виникло право власності є державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД№330384 від 25.12.2008р.

Як пізніше Позивачці повідомила ОСОБА_2 , вона забула про рішення Луцької міської ради від 27.01.2010 р. № 52/146 яким затверджено поділ приватної земельної ділянки площею 0,0612 га по АДРЕСА_1 на дві земельні ділянки та отримавши копію Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД№330384 від 25.12.2008р. подала його на реєстрацію права власності та знову зареєструвала право спільної часткової власності на попередню земельну ділянкуплощею 0,0603 га по АДРЕСА_1 .

Вважає, що наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Державному земельному кадастрі записів про державну реєстрацію права спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на земельну ділянку кадастровий номер :22:143:0019 є незаконним, порушує право власності позивачки на землю, створює правову невизначеність щодо офіційного визнання і підтвердження факту набуття права на земельну ділянку.

А тому просила суд скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :22:143:0019, цільове призначення «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», площею 0,0603 га, місце розташування: АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 29/100 земельної ділянки з кадастровим номером :22:143:0019 площею 0,0603 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080) з припинення її права власності на такий об`єкт; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 50/100 земельної ділянки з кадастровим номером :22:143:0019 площею 0,0603 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080) з припинення його права власності на такий об`єкт; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на 21/100 земельної ділянки з кадастровим номером :22:143:0019 площею 0,0603 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080) з припинення її права власності на такий об`єкт; стягнути понесені позивачкою судові витрати.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду (суддя Крупінська С.С.) від 04.11.2024 у справі відкрито загальне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду суддя Олексюк А.В. від 11.12.2024 прийняв до свого провадження вказану цивільну справу та призначено підготовче засідання.

Від позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Петрука І.В. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позовної заяви підтримали, просили задовольнити, просили судовий збір та витрати на правничу допомогу залишити за позивачкою та не стягувати з відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності.

Представник третьої особа без самостійних вимог Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Волчок С.В. подав заяву про розгляд справи без участі представника, питання щодо врегулювання спору залишають на розсуд суду.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.05.2012 визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме 21/200 житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_2 та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0603 га., для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_2 (а.с.9).

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 28.04.2015 апеляційну скаргу особи яка не брала участь у справі ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.05.2012 року у даній справі в частині визнання права власності на земельну ділянку змінено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 21/200 частину земельної ділянки, від площі 0,0612 га., для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 (а.с.10-11).

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 12.08.2015 заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Волинської області від 28.04.2015 р. - задоволено. Скасовано у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Волинської області від 28.04.2015 року в даній справі. Апеляційну скаргу особи яка не брала участь у справі ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.05.2012 року у даній справі в частині визнання права власності на земельну ділянку змінено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 21/100 частину земельної ділянки, від площі 0,0306 га., для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 (а.с.12-14).

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 19.08.2015р. виправлено допущену у вступній частині короткого та повного тексту рішення апеляційного суду Волинської області від 10 серпня 2015 року описку, щодо дати ухвалення з «12 серпня 2015 року» на «10 серпня 2015 року» (а.с.15).

Право власності позивачки на 21/100 земельної ділянки з кадастровим номером :22:143:0033 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.09.2025 (номер відомостей про речове право: 11237561) (а.с.18).

Спадкодавець ОСОБА_6 , була співвласником земельної ділянки площею 0,0612 га по АДРЕСА_1 , право власності на яке підтверджувалося державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №330384 від 25.12.2008р. Іншими співвласниками земельної ділянки площею 0,0612 га по АДРЕСА_1 були ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.19).

Рішенням Луцької міської ради від 27.01.2010 р. № 52/146 затверджено поділ приватної земельної ділянки площею 0,0612 га по АДРЕСА_1 на дві земельні ділянки. На земельну ділянку №1 гр. ОСОБА_4 , площею 0,0306 га та земельну ділянку №2 гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_2 площею 0,0306 га без зміни цільового та функціонального призначення. П.2.2. вказаного рішення було зобов`язано співвласників ділянки повернути в управління Держкомзему у м. Луцьку Волинської області державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД№330384 від 25.12.2008р. (а.с.8).

Запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки площею 0,0612 га по АДРЕСА_1 , у зв`язку з поділом, підлягав скасуванню. Так, земельна ділянка площею 0,0306 га. по АДРЕСА_1 , яка відійшла ОСОБА_4 має кадастровий номер :22:143:0029 (а.с.17).

Отже, судом встановлено, що рішенням Луцька міська рада поділила земельну ділянку площею 0,0612 га по АДРЕСА_1 на дві окремі земельні ділянки земельної ділянки площею по 0,0306 га.

Однак, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і у Державному земельному кадастрі з 12.07.2022 р. містяться відомості про право спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на земельну ділянку кадастровий номер :22:143:0019, з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель» площею 0,0603 га, та зазначено, що документом на підставі якого виникло право власності є державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД№330384 від 25.12.2008р., оскільки ОСОБА_2 , отримавши копію Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД№330384 від 25.12.2008р. подала його на реєстрацію права власності та знову зареєструвала право спільної часткової власності на попередню земельну ділянку площею 0,0603 га по АДРЕСА_1 .

Згідно ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка, на підставі рішення судів є власником 21/100 земельної ділянки кадастровий номер :22:143:0033, з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель», площею 0,0306 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 набула права власності як спадкоємець після смерті своєї матері ОСОБА_6 .

Згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що загальними засадами державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до ч.1 ст.79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно зі ст. 16 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який скасовується у разі скасування її державної реєстрації.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права земельну ділянку, у Державному земельному кадастрі здійснено державну реєстрацію земельної ділянки: - кадастровий номер :22:143:0019, цільове призначення «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», площею 0,0603 га, місце розташування: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.ч.2, 8 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до cт.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення

його прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав)

А тому, оскільки наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на земельну ділянку кадастровий номер :22:143:0019, з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель» площею 0,0603 га порушує засади державної реєстрації прав в частині гарантування державою об`єктивності та достовірності відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та порушує право власності позивачки на землю, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат судом не здійснювався, оскільки позивачка просила залишити судові витрати за нею.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :22:143:0019, цільове призначення «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», площею 0,0603 га, місце розташування: АДРЕСА_1 .

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 29/100 земельної ділянки з кадастровим номером :22:143:0019 площею 0,0603 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080) з припинення її права власності на такий об`єкт.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 50/100 земельної ділянки з кадастровим номером :22:143:0019 площею 0,0603 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080) з припинення його права власності на такий об`єкт.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на 21/100 земельної ділянки з кадастровим номером :22:143:0019 площею 0,0603 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080) з припинення її права власності на такий об`єкт.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивачка: ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, адреса вул. Винниченка, 67, м. Луцьк, 43021, .

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк