Справа № 581/117/25
Провадження № 2/581/180/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2025 року с-ще Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши цивільну справу спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Колядинець» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування державної реєстрації речового права,

В С Т А Н О В И В:

Сутність заявлених до суду вимог

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивувала тим, що її батько ОСОБА_2 був власником земельної ділянки площею 3,44 га, яка перебувалау колективній власності АПТ ЗТ «Колядинецьке». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. 05 червня 2018 року позивачка після смерті свого батька успадкувала вищезазначену земельну ділянку. У наступному, 19 червня 2018 року ОСОБА_1 уклала із СВК «Колядинець» договір оренди вказаної земельної ділянки, яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масовом, яка перебуває у колективній власності АПТ ЗТ «Колядинецьке» на строк 5 років, строк дії якого закінчився 19 червня 2023 року. Крім того, в 2018-2020 роках вона здійснила виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки із належної їй земельної частки (паю) та зареєструвала право власності на неї в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у результаті цього вона набула права приватної власності на сформовану земельну ділянку загальною площею 2,7847 га (кадастровий номер: :03:001:0062), призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Синівської сільської ради Роменського району (колишньої Колядинецької сільської ради Липоводолинського району) Сумської області. Маючи бажання самостійно обробляти належну їй земельну ділянку, ОСОБА_1 14 листопада 2023 року направила відповідачу листа, яким повідомила про свій намір, вказавши про закінчення терміну дії договору оренди землі. 11 грудня 2023 року позивачка отримала від кооперативу лист, у якому зазначалося, що 17 грудня 2018 року між нею, як орендодавцем, та орендарем, укладено договір оренди землі зі строком на 7 років, тобто до 17 грудня 2025 року та на підтвердження наведених обставин їй надано примірник договору, де у розділі «Реквізити сторін» під особистими даними ОСОБА_1 підпис зовсім іншої, невідомої особи та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Зазначила, що договір оренди від 17 грудня 2018 року строком на 7 років із відповідачем вона не укладала, будь-яких доручень на укладення таких угод від її імені нікому не давала, не приймала результатів такої угоди та не бажала їх настання, підпис у цьому документі їй не належить. Уважає дії відповідача щодо самовільного використання її земельної ділянки незаконними та такими, що створюють їй суттєві перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, оскільки вказаний правочин 17 грудня 2018 року строком на 7 років нею не вчинявся, не приймався та не відповідав її волі. Також посилається на позицію Великої Палати Верховного суду, викладену у постанові від 16 червня 2020 року по справі № 145/2047/16-ц, згідно із якою, у тому випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Крім того, у вказаній постанові суд касаційної інстанції відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15, зазначивши, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою загальною площею 2,7847 га (кадастровий номер: :03:001:0062), призначеною для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом витребування і повернення її власнику із незаконного користування СВК «Колядинець», скасувавши державну реєстрацію речового права права оренди земельної ділянки загальною площею 2,7847 га (кадастровий номер: :03:001:0062), що вчинена на підставі договору оренди землі від 17 грудня 2018 року.

Позиція позивача, відповідача по даній справі

Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у поданій заяві позов підтримала, просила розглянути справу без її присутності.

Представник СВК «Колядинець» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника відповідача за посадою Сліпченко А. надійшла заява про визнання позову, у якій зазначено, що керівництвом СВК «Колядинець» проведено службову перевірку щодо обставин, викладених у позовній заяві, за результатами якої встановлено, що у відповідний період часу в СВК «Колядинець» на посаді фахівця з договірної роботи відділу земельних ресурсів працювала особа, яка під час виконання своїх посадових обов`язків допускала грубі порушення порядку укладення договорів оренди земельних ділянок та додаткових угод до них, самостійно власноручно підписуючи вказані договори від імені власників земельних ділянок, як орендодавців. Ураховуючи викладене та з метою недопущення стягнення судових витрат у справі, що становлять близько 25000,00 грн, СВК «Колядинець» підтверджує викладені у позовній заяві обставини, визнає пред`явлений позов у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Розгляд справи просив провести без присутності представника відповідача.

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 17 лютого 2025 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 20 березня 2025 року о 14 год 20 хв з викликом сторін. 20 березня 2025 року ухвалено рішення суду по суті спору.

Установлені судом фактичні обставини даної справи

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Лучка Тростянецького району Сумської області, є громадянкою України (а.с.7,8).

ОСОБА_1 05 червня 2018 року отримала у спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 3,44 га без визначення меж цієї частки в натурі САП ЗТ «Колядинецьке» (а.с.9).

19 червня 2018 року між СВК «Колядинець» та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної частки (паю), на підставі якого ОСОБА_1 передала зазначеному кооперативу в користування строком на 5 років земельну частку загальною площею 3,44 га, яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масовом, що перебуває у колективній власності АПТ ЗТ «Колядинецьке». Згідно з р.4 договір набирає чинності з моменту його реєстрації в Колядинецькій сільській раді (а.с.29-31).

У період із 2018 року по 2020 рік ОСОБА_1 здійснила виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) площею 3,44 га та зареєструвала право власності на неї в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у результаті цього набула права приватної власності на сформовану земельну ділянку загальною площею 2,7847 га, кадастровий номер: :03:001:0062, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Синівської сільської ради Роменського району (колишньої Колядинецької сільської ради Липоводо- линського району) Сумської області (а.с.10-28,32-33).

У матеріалах справи мається примірник договору оренди землі від 17 грудня 2018 року, сторонами зазначено позивачку та відповідача. Зазначений правочин містить відмінності від договору оренди землі наявного у позивачки, зокрема, дату укладення договору та у пункті 8 встановлено строк дії договору оренди: 7 років. Договір має розділ реквізити сторін та підписи (а.с.36-41,42).

Рішеннями державного реєстратора Максименка Д.О. Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області від 07 лютого 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за СВК «Колядинець» зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 2,7847 га (кадастровий номер: :03:001:0062), номер запису 35420135, підставою вчинення реєстраційної дії було укладення між ОСОБА_1 та СВК «Колядинець» договору оренди землі від 17 грудня 2018 року строком на 7 років (а.с.43-44).

14 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася до СВК «Колядинець» із заявою про повернення належної їй земельної ділянки у зв`язку з закінченням строку дії договору оренди землі (а.с.34).

11 грудня 2023 року СВК «Колядинець» надав ОСОБА_1 письмову відповідь про те, що 17 грудня 2018 року між ними укладено договів оренди земельної ділянки, який укладено на 7 років, зі строком дії до 17 грудня 2025 року (а.с.35).

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається належність на праві приватної власності позивачці земельної ділянки площею 2,7847 га (кадастровий номер: :03:001:0062), реєстрація права власності в реєстрі проведена у лютому 2020 року (а.с.43-44).

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі щодо двох позовних вимог

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Частина 1 статті 202 ЦК України вказує, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки.

Частиною 3 статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У тому випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Згідно з частиною 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 207 ЦК України встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України).

Згідно з статтею 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Стаття 1 Закону України «Про оренду землі» вказує, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з частинами 1, 5 статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно з статтями 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Висновки суду по суті заявлених вимог

а) щодо вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою у спосіб її витребування та повернення власнику

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка вказувала, що договір оренди земельної частки (паю) між нею та відповідачем укладався 19 червня 2018 року строком на 5 років, а не 17 грудня 2018 року строком на 7 років, підпис, який міститься у цьому договорі, їй не належить, а тому вказаний правочин не відповідав її волі.

Відповідач у свою чергу не спростовує викладені у позовній заяві обставини та визнає позов у повному обсязі.

Таким чином, суд щодо позовної вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою зазначає про її обґрунтованість з урахуванням того, що 5-річний строк дії договору оренди земельної частки (паю) від 19 червня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та СВК «Колядинець», слід обраховувати відповідно до розділу 4, тобто з 19 червня 2018 року.

Отже, договір оренд земельної частки (паю) від 19 червня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та СВК «Колядинець», діяв до 19 червня 2023 року.

Однак, на даний час відповідач неправомірно чинить перешкоди у користуванні належною позивачці земельною ділянкою, не повертаючи її після закінчення строку дії договору оренди землі від 19 червня 2018 року, а тому суд вбачає наявну підставу для усунення перешкод для позивачки, як власника нерухомого майна, у користуванні зазначеною вище земельною ділянкою, які наявні в діях відповідача, в порядку ст.391 ЦК України, застосувавши ефективний спосіб захисту право позивача на вільне володіння та користування зазначеним майном у межах заявленого негаторного позову. На думку суду, позивачем ініційовано перед судом одночасне застосування двох способів захисту порушеного права шляхом заявлення у цій частині позову віндикаційної і негаторної вимоги, які за своєї сутністю є взаємовиключними, а тому суд обрав до застосування належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача.

Такий висновок суду узгоджується із наближеними правовими позиціями, викладеними у п.70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі N 359/3373/16-ц, у п.61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі N 477/2330/18 та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі N 504/2864/13-ц (п. 71), від 4 липня 2018 року у справі N 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі N 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі N 487/10132/14-ц (пункт 97), п.114 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18.

Також як установлено судом визнання позову відповідачем у цій частині вимог не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, при наявності законних підстав для задоволення заявлених вимог, а тому на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про його задоволення щодо цієї вимоги.

б) щодо вимоги про скасування державної реєстрації речового права

Також визнання позову в частині скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, що вчинена на підставі договору оренди землі між СВК «Колядинець» та ОСОБА_1 від 17 грудня 2018 року, який укладений строком на 7 років, на переконання суду, не лише не суперечить закону та не порушує прав та інтересів орендодавця, а й сприяє їх відновленню.

Відповідач не був позбавлений можливості надати суду докази виконання вказаного договору оренди, у разі їх наявності. Оцінка відповідності дій голови СВК «Колядинець» ОСОБА_3 інтересам кооперативу, що виявились у наданні заяви про визнання позову із відповідним її обґрунтуванням, знаходиться поза межами предмету дослідження у даній справі.

Судом установлено, що волевиявлення позивачки на укладення договору оренди землі від 17 грудня 2018 року, який укладений строком на 7 років у встановлений законом спосіб не відбулося, оскільки правочин не був нею підписаний, тобто є неукладеним, а відповідач не спростував цієї обставини, а навпаки визнав цей факт. Права та обов`язки сторін на підставі договору оренди землі від 17 грудня 2018 року, який укладений строком на 7 років не виникли через його неукладеність, реєстрація неукладеного сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження своєю власністю - земельною ділянкою. Отже, реєстрація права оренди за орендарем на земельну ділянку, у той час коли договір оренди землі від 17 грудня 2018 року, який укладений строком на 7 років, яким змінено термін дії договору оренди землі від 19 червня 2018 року, який укладений строком на 5 років, орендодавець фактично не підписував (правочин є неукладеним), не відповідає вимогам закону.

У розумінні положень статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» належними способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заявленої позовної вимоги про скасування державної реєстрації права оренди на підставі договору оренди землі від 17 грудня 2018 року.

Наведений висновок суду також узгоджується із правовими позиціями сформульованими у постановах Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року в справі № 572/2515/15, від 15 листопада 2023 у справі № 130/2703/20 про те, що визнання позову відповідачем може бути підставою для задоволення позову за сукупності умов: визнання усіма учасниками справи обставин, що мають значення для вирішення спору та не підлягають доказуванню відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України; відсутності в суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин; якщо таке визнання відповідачем позову не суперечить закону та/або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Усі зазначені процесуальні умови для прийняття судом визнання позову відповідачем у цій частині позову у даній справі є дотриманими, узгоджуються із установленими обставинами справи та відповідають дійсному волевиявленню відповідача в особі керівника СВК «Колядинець».

Розподіл судових витрат по справі

Оскільки позивачка у позовній заяві не порушує питання про відшкодовування судових витрат, суд уважає можливим не вирішувати це питання при ухваленні даного рішення.

Керуючись статтями 2,3,19, 23,76-89,141, 258-268, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 у повному обсязі.

Усунути перешкоди для ОСОБА_1 у користуванні належною їй на праві приватної власності земельною ділянкою площею 2,7847 га (кадастровий номер: :03:001:0062), розташованої на території Колядинецької сільської ради Роменського (колишнього - Липоводолинського) району Сумської області з призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які чиняться Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Колядинець», та повернути позивачці зазначену земельну ділянку.

Скасувати державну реєстрацію права оренди Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Колядинець» земельної ділянки площею 2,7847 га (кадастровий номер: :03:001:0062), вчинену 07 лютого 2020 року, індексний номер рішення 51064726 від 11 лютого 2020 року, на підставі договору оренди землі між Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Колядинець» та ОСОБА_1 від 17 грудня 2017 року.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Сільськогосподарський виробничий кооператив «Колядинець» (місцезнаходження: с. Колядинець Роменського району Сумської області, вул. Щастя, 23, ).

Повне рішення суду складено 20 березня 2025 року.

Суддя Д. В. Бутенко