Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1864/24

Провадження № 2/943/226/2025

24 березня 2025 року м. Буськ Львівська область

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Шендрікова Г. О.

за участю секретаря судового засідання Ладиги С.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Буську без фіксації технічним засобом цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради, третьої особи: Регіонального сервісного центру ГСУ МВС у Львівській області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Буського районного суду Львівської області з позовною заявою до Буської міської ради, третьої особи: Регіонального сервісного центру ГСУ МВС у Львівській області про визнання права власності на автомобіль.

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син, ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на автомобіль марки AUDI A4, 2002 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 . Зазначає, що її сина було мобілізовано до Збройних Сил України. До цього, він придбав у Польщі вищевказаний транспортний засіб, що підтверджується договором купівлі продажу автомобіля від 28.02.2021 року. 02.03.2022 року ОСОБА_2 перемістив вказаний вище автомобіль через митний кордон України, 29.11.2022 року звертався із заявою до Львівської митниці, в якій просив продовжити термін перебування автомобіля на території України під час воєнного стану, оскільки проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 Національної Гвардії України. Львівською митницею було надано лист від 01.12.2022 року згідно якого, період перебування транспортного засобу на території України та доставки його в пункт пропуску через державний кордон України продовжено до завершення перебування сина на військовій службі. ОСОБА_2 мав намір розмитнити вказаний транспортний засіб, однак ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув, приймаючи безпосередню участь у захисті Батьківщини проти російської агресії. З метою оформлення своїх спадкових прав позивачка звернулася до нотаріуса. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний автомобіль з тих підстав, що син за життя не закінчив процедуру реєстрації транспортного засобу за законодавством України та не отримав відповідні правовстановлюючі документи, а саме не поставив автомобіль на облік у органах МВС України та не отримав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Через не оформлення своїх спадкових прав на ТЗ позивач позбавлена можливості завершити процедуру реєстрації автомобіля у органах МВС України та отримати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), що в свою чергу позбавляє її можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті сина.

Позивачка в судове засідання не прибула, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити.

Представник відповідача Буської міської ради в судове засідання не з`явився, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, щодо позову не заперечив.

Представник третьої особи Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області в судове засідання не з`явився, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, щодо позову не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Буським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 22.04.2023 року підтверджується, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 , виданого Кізлівською сільською радою Буського району Львівської області від 08.02.1995 року підтверджується що його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Буським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 14.05.2024 року підтверджується, що батько спадкодавця ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, судом доведено родинні відносини позивачки з померлим, позивач є спадкоємцем першої черги за законом в розумінні норми ст.1261 ЦК України.

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу виданим Старостою Жарського Повіту м. Жари Республіка Польща 03.03.2021 року підтверджується, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки AUDI A 4, 2002 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 .

З матеріалів справи вбачається, що 02.03.2022 року ОСОБА_2 перемістив вказаний вище автомобіль через митний кордон України, що підтверджується Митною декларацією для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності та зобов`язанням про зворотнє вивезення транспортного засобу.

29.11.2022 року ОСОБА_2 звертався із заявою до Львівської митниці від 29.11.2022 року, в якій просив продовжити термін перебування автомобіля на території України під час воєнного стану, оскільки проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 Національної Гвардії України.

Відповідно до листа Львівської митниці від 01.12.2022 року період перебування транспортного засобу на території України та доставки його в пункт пропуску через державний кордон України продовжено до завершення перебування спадкодавця на військовій службі.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 80072981 від 12.02.2025 року, виданого приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Кушинською Л.Я. вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Буської міської ради від 31.05.2024 року № 55 вбачається, що позивачка на час смерті свого сина ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала разом з ним в одному будинку, за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивач прийняла спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. При цьому, спірний автомобіль належав на праві власності спадкодавцеві ОСОБА_2 , а, отже, увійшов до складу спадщини.

Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом першої черги після смерті сина, ОСОБА_2 , вона намагалася переоформити спадщину в позасудовому порядку, проте нотаріусом їй було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавець за життя не закінчив процедуру реєстрації транспортного засобу за законодавством України та не отримав відповідні правовстановлюючі документи, а саме не поставив автомобіль на облік у органах МВС України та не отримав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

При цьому, відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ч. 2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Процедура реєстрації транспортних засобів передбачена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів , напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 (далі Порядок № 1388).

Відповідно до п. 8 Порядку № 1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Отже, ОСОБА_2 при житті належав автомобіль марки AUDI A 4, 2002 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 ; позивач є спадкоємцем після смерті сина за законом; до неї на підставі вищевикладених положень цивільного законодавства України перейшло право власності на вказаний автомобіль, однак на цей час вона позбавлена можливості завершити процедуру реєстрації автомобіля у органах МВС України та отримати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), що в свою чергу позбавляє її можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

При цьому, право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України).

Зокрема, згідно з п. 53 Рішення ЄСПЛ у справі Суханов та Ільченко проти України від 26 вересня 2014 року, першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що зміст права власності складають правомочності щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У рішенні від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

У пункт 75 Рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2015 вказується, що засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави

Щодо вимоги «ефективності» способу захисту, який може бути застосовано судом, роз`яснено у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 905/1926/16 від 11 вересня 2018 року, в якій зазначено: «оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування».

Аналогічний висновок викладений і у постанові Верховного Суду України від 4 жовтня 2017 року по справі № 914/1128/16.

При цьому, згідно з абз. 11 ч. 2 п. 8 Порядку № 1388, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, є копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.

Способом захисту цивільних прав є, зокрема, визнання права власності.

На підставі викладеного суд вважає, що права позивача потребують судового захисту, обраний спосіб захисту прав позивача є ефективним та забезпечить дієве відновлення її прав, оскільки на підставі рішення суду про визнання права власності позивач отримає змогу завершити процедуру реєстрації транспортного засобу та вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 14, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , право власності на автомобіль марки AUDI A 4, 2002 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1896,00 см3, рік випуску 2002, шасі (кузов, рама, коляска (VIN #) НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті сина, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено: 24.03.2025 р.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Буська міська рада, адреса: м. Буськ площа 900-річчя Буська, 1 Львівської області 80500.

Третя особа: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській області, адреса: м. Львів вул. Данила Апостола, 11, 79040.

Суддя: Г. О. Шендрікова