СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/24645/24

пр. № 2/759/1427/25

25 березня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Єросової І.Ю.,

при секретарі судових засідань Шило М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Київської міської ради (01044, м.Київ, вул.Хрещатик, 36), треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ротач Ірина Іванівна ( АДРЕСА_2 ), державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербина Яніна Олександрівна (03148, м.Київ, вул.Гната Юри, 9) про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2024 р. адвокат Онищенко В.Г., яка представляє інтереси позивача, засобами поштового зв`язку звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом, у яокму просить визнати в порядку спадкування за законом право власності за ОСОБА_1 на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , а саме: земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: :75:279:0013.

В обгрунтування вказує на отримання відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку. Так, позивач - ОСОБА_1 успадкувала після смерті рідного брата ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_3 - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , але не має можливості в порядку прийняття спадщини оформити право на присадибну земельну ділянку під цим будинком, оскільки вона надавалася покійному братові та його дружині у спільну приватну власність без визначення частки кожного з них.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.11.2024 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.01.2025 р. позовну заяву залишено без руху повторно.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.01.2025 р. відкрито провадження у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.01.2025 р. витребувано від Державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербини Яніни Олександрівни (03146, місто Київ, вулиця Гната Юри, будинок, 9) належним чином засвідчену копію спадкової справи №596/2010 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка надійшла до суду.

23.01.2025 р. представником відповідача подано відзив, у якому заперечень щодо позовних вимог не викладено. Просить суд ухвалити законне та обґрунтоване рішення

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.03.2025 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання представник позивача не з`явився, своєю заявою просить проводити судовий розгляд за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, просить проводити судовий розгляд за його відсутності

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи позовної зави, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ОСОБА_2 , який доводиться позивачу рідним братом, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , свідоцтва про народження ОСОБА_4 , свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 .

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 залишилось спадкове майно: 1/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця є позивач (сестра - спадкодавця).

У встановленому законом порядку, позивач звернулась з заявою про відкриття спадщини до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори.

На підставі заяви про прийняття спадщини, 03.05.2024 р. державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербиною Я.О. було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом та відповідно Витяг з Державного реєстру речових прав - про реєстрацію за позивачем права власності на успадковану частину житлового будинку.

Натомість, постановою державного нотаріуса від 03.05.2024 року вих. № 2439/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку позивачці відмовлено у зв`язку з тим, що неможливо визначити розмір частки у праві власності на цю земельну ділянку, враховуючи обставини, що на час смерті спадкодавця його дружина - ОСОБА_3 не подавала заяву про прийняття спадщини. Оскільки в заповіті йшла мова лише про частку житлового будинку, а про земельну ділянку (кадастровий номер :75:279:0013) на якій розташований зазначений будинок - ні, то земельна ділянка успадковувалася Позивачем згідно закону. Згідно Державного акту від 26.09.2000 на право приватної власності на землю зазначена земельна ділянка була надана у спільну приватну власність громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В позовній заяві також зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла громадянка ОСОБА_3 (дружина спадкодавця) залишивши заповіт, відповідно до якого спадкове майно повинна успадкувати позивач. Натомість, враховуючи ці обставини Позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ротач І.І. де була заведена Спадкова справа від 19.10.2023 року за № 30/2023.

Згідно копій Свідоцтва про право на спадщину, копія Витягу з Державного реєстру речових прав та копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватний нотаріус Ротач І.І. видала Позивачу Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.08.2024 року на майно - 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Разом з тим, приватним нотаріусом Ротач І.І. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.08.2024 вих. № 180/02-31 в оформленні права власності на спадкове майно - земельну ділянку (кадастровий номер :75:279:0013), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , площею 0,0837 га, вид цільового призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Підставою для відмови є неможливість визначити склад спадкового майна, оскільки земельна ділянка належить на праві спільної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без визначення часток кожного з них на праві власності.

Право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю виданого 26.09.2000 на підставі рішення Київської міської ради від 28.01.1999 № 116-3/217 та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 75-2-02733.

Згідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1258 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

У відповідності до положень частин першої та другої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. He допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно зі ст. ст. 1297, 1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року N 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно положень пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно абзаців 1, 15, 16 п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року N 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи, строки для прийняття спадщини позивачем не пропущено.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Звернення Позивачки до суду з позовною вимогою про визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку, в даному випадку обумовлене неможливістю реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку через неможливість визначити частки у спільній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тобто визначити склад спадкового майна.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскількиспадкоємець не має можливості в позасудовому порядку прийняти спадщину та оформити право власності на присадибну земельну ділянку під будинком, оскільки вона надавалася спадкодавцям у спільну приватну власність без визначення частки кожного з них.

Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-13, 18, 19, 77-79, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Київської міської ради (01044, м.Київ, вул.Хрещатик, 36), треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ротач Ірина Іванівна ( АДРЕСА_2 ), державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербина Яніна Олександрівна (03148, м.Київ, вул.Гната Юри, 9) про визнання права власності на майно в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за законом право власності за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вигляді земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер якої :75:279:0013, площею 0,0837 га, цільове призначення: категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Єросова