Справа № 129/138/25
Провадження по справі № 2/129/591/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2025 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Швидкого О.В.,

розглянувши без участі сторін та їх представників у судовому засіданні в місті Гайсині цивільну справу за позовом адвоката Семчука Сергія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Служба у справах дітей Гайсинської міської ради, про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,

Встановив:

09.01.2025 р. до суду подано заяву, в якій представник позивача адвокат Семчук С.В. просить встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самостійно виховує та утримує сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вимоги позову мотивовані тим, що рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 24.02.2021 року, справа №129/2316/20, розірвано шлюб, який укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; рішення суду набрало чинності 29.03.2021 року. У цьому шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати дитини ОСОБА_2 хворіє на психічне захворювання (шизофренія), є інвалідом дитинства 2 групи, а тому знаходиться на обліку в лікаря-психіатра. Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 26.09.2022р. визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із його батьком ОСОБА_1 . Підставою вимушеного звернення ОСОБА_1 в суд із таким позовом було агресивна поведінка ОСОБА_2 не лише до оточуючих, але й до малолітнього сина, а також вона своєю поведінкою завдавала дитині загрозу життю та здоров`ю, а також вона не здійснювала належного догляду відносно дитини; мати дитини страждає на психічні захворювання і вона є інвалідом 2-ї групи. З часу визначення місця проживання дитини біля батька його син ОСОБА_4 проживає біля нього, і батько самостійно його виховує та утримує, колишня дружина ОСОБА_2 участі у цьому взагалі не приймає. Участь позивача у самостійному утриманні та самостійному вихованні сина полягає у тому, що батько працює на ТОВ «Авеста А», отримує заробітну плату, за яку він купляє для сина одяг, їжу, іграшки та дитячі книжки, коли необхідно купляє йому ліки та займається його вихованням, з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини не стягуються; батько та син проживають окремо в одному будинку, батько самостійно займається його вихованням, забезпечує його достатнім рівнем освіти, яка відповідає його віку, зокрема, влаштував його у дитячий садочок «Вербиченька» с.Куна Гайсинського району і він самостійно його туди зранку приводить та ввечері забирає, встановлення даного факту необхідно позивачу для захисту прав та інтересів дитини.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову підтримав повністю, справу просив розглянути у його та позивача відсутність

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, письмово вимоги позову не визнала, справу просила розглядати у її відсутність.

Заінтересована особа представник Служби у справах дітей Гайсинської міської ради не з`явилася, письмово вимоги позову визнала, справу просив розглянути у її відсутність.

Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону, суд визнає за необхідне позов задовільнити повністю з таких міркувань.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Окрім іншого, факт проживання дитини разом з батьком підтверджується рішенням Гайсинського районного суду від 26.09.2022р. (а.с.9-11).

Відповідно до рішення Гайсинського районного суду від 24.02.2021р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.12).

Згідно з довідкою ЗДО «Вербиченка» від 07.01.2025р. №2 про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує ЗДО «Вербиченка» в с. Куна з 01.09.2024р., мати дитини ОСОБА_2 контакту із садочком не підтримувала, успішністю дитини не цікавилась, батьківські збори не відвідувала (а.с.15).

Відповідно до довідки № 19 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16).

Згідно з довідкою ТОВ «Авеста А» від 08.01.2025 №4, виданою ОСОБА_1 про те, що він працює в даному товаристві та займає посаду слюсар-інструментальник, дохід його складає з 01.07.2024р. по 31.12.2024р.- 52 960,00грн.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_1 самостійно утримує та виховує сина ОСОБА_4 , мати ОСОБА_2 участі в утриманні та вихованні свого сина не приймає.

Відповідно до ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно зі ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст.157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно з п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З урахуванням зазначеного, на підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

При цьому, суд не бере до уваги та відхиляє позицію відповідачки про не визнання позовних вимог через те, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження такої позиції і спростування доводів позивача вона суду не надала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 157 СК України, ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 221, 247, 258, 259, 263-265, 268, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Заяву задовільнити повністю.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самостійно виховує та утримує сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: