Справа № 439/977/23 Головуючий у 1 інстанції: Марків Т. А.
Провадження № 22-ц/811/2034/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Cуддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Cекретар Іванова О.О.

З участю представника позивачки ОСОБА_1 -адвоката Дмитренка В.П., представника відповідача АТ КБ «Приватбанк»-адвоката Деркач О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №439/977/23 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 19 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»- про захист прав споживачів у спосіб відновлення становища, яке існувало до порушення та зобов`язання до сплати пені

в с т а н о в и в :

01 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Акціонерного товариства «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача у спосіб відновлення становища, яке існувало до порушення, та зобов`язання до сплати пені.

Позовна заява мотивована тим, що 24 грудня 2022 року в період часу з 18:19 год. по 18:21 год. з карткового рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 (номер картки НОМЕР_2 ) Банком було виконано списання кредитних коштів трьома платіжними операціями - по 30 000 грн. на загальну суму 90 000 грн., які не були акцептовані ОСОБА_1 з її фінансового номеру НОМЕР_3 .

З приводу проведення вказаних операцій позивач дізналася 02 січня 2023 року та повідомила про них Банк, але в поверненні їй грошових коштів відповідачем відмовлено.

Вказуючи, що волевиявлення на здійснення таких операції не мала та відповідної згоди не надавала, позивач просила зобов`язати Банк:

-повернути за рахунок власних коштів суму в розмірі 90 000 грн., що складається з трьох неакцептованих платіжних операцій на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 ;

-сплатити на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожний день, починаючи з 24 грудня 2022 року до дня повернення коштів в розмірі 90 000 грн. на рахунок НОМЕР_1 ;

-відшкодувати ОСОБА_1 суми утриманих з неї комісійних винагород за виконані 24 грудня 2022 року у період часу з 18:19 год. по 18:21 год. три неакцептовані платіжні операції по 30 000 грн. на загальну суму 90 000 грн.;

-в порядку п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України, відшкодувати ОСОБА_1 за період з 24 грудня 2022 року до дати повернення коштів у розмірі 90 000 грн. на її рахунок НОМЕР_1 суми утриманих з неї неустойки у виді штрафу та/або пені, а також процентів за виконані 24 грудня 2022 року у період часу з 18:19 год. по 18:21 год. три неакцептовані платіжні операції по 30 000 грн. на загальну суму 90 000 грн.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 19 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача у спосіб відновлення становища, яке існувало до порушення та зобов`язання до сплати пені задоволено частково.

Зобов`язано Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»:

-за рахунок власних коштів повернути на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 90000,00 грн., що складається з сум з трьох неакцептованих платіжних операції, виконаних в період з 18:19 год. до 18:21 год. 24 грудня 2022 року, а також сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день від дня списання з рахунку ОСОБА_1 коштів за цими неакцептованими платіжними операціями до дня повернення коштів на рахунок платника;

-відшкодувати ОСОБА_1 суми утриманих з неї у період з 24 грудня 2022 року до дня повернення коштів в розмірі 90 000 грн. на її рахунок НОМЕР_1 суми утриманих неустойки (штрафу та/або пені) та процентів, нараховані внаслідок здійснення в період з 18:19 год. до 18:21 год. 24 грудня 2022 року трьох неакцептованих платіжних операцій.

В позові в частині вимог про відшкодування суми утриманих комісійних винагород за виконані 24 грудня 2022 року в період часу з 18:19 год. до 18:21 год. три неакцептовані платіжні операції на загальну суму 90 000 грн. відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення суду оскаржив АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним.

Суд не звернув увагу, що негайне повідомлення позивачем про спірні транзакції відбулося не одразу, а лише на 9-й день. Після звернення позивачем до правоохоронних органів, не встановлено винних осіб, а наявність кримінального провадження не може свідчити, у силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину щодо особи до винесення вироку, яким такі обставини будуть встановлені. Така правова позиція висвітлена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №144/287/17-ц.

Посилається на ч.1-ч.3,ч.12 ст.86 Закону України «Про платіжні послуги». Зазначає, що судом не встановлено обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати та акцептувати платіжні операції ( відповідачем такі обставини не доведені, службове розслідування за цим фактом Банком не проводилося), що вказує на відсутність вини в перерахуванні спірних грошових коштів.

Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, у зв`язку з чим просить скасувати рішення Бродівського районного суду Львівської області від 19 лютого 2024 року в частині задоволених позовних вимог.

14.10.2024 року представником позивачки ОСОБА_1 -адвокатом Дмитренко В.П. надано суду відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві представник позивачки -адвокат Дмитренко В.П. зазначає, що відповідач Банк в порушення вимог п.5ч.2ст.356 ЦПК України жодним чином не заперечив обставин, встановлених судом першої інстанції щодо проведення трьох спірних транзакцій на загальну суму 90 000,00 грн.. З приводу проведених операцій позивач дізналася 02 січня 2023 року про що повідомила Банк.

Представник позивача дає аналіз постановам Верховного Суду на які посилався представник Банку у апеляційній скарзі.

Просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу- без задоволення.

Заслухавши пояснення представника АТ КБ «Приватбанк»-адвоката Деркач О.Р. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Дмитренко В.П., вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 24 грудня 2022 року в період часу з 18.19 до 18.21 год. з карткового рахунку позивачки ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (номер картки № НОМЕР_2 ) АТ КБ «Приватбанк» було виконано списання кредитних коштів трьома платіжними операціями по 30 000,00 грн. на загальну суму 90 000,00 грн. з її номера телефону НОМЕР_3 .

З приводу вказаних фінансових операцій позивачка дізналася 02 січня 2023 року про що повідомила Банк, однак у поверненні грошових коштів їй було відмовлено.

Зазначала, що волевиявлення на здійснення таких операцій не мала, згоди на це не надавала, просила: зобов`язати Банк повернути за рахунок власних коштів 90 000,00 грн., що складається з трьох неакцептованих платіжних операцій на її рахунок;

-відшкодувати суми утриманих з неї комісійних винагород за виконані 24 грудня 2022 року у період з 18.19 год. до 18.21 год. три неакцептовані платіжні операції по 30 000,00 грн. на загальну суму 90 000,00 грн.;

-в порядку п.4 ч.2ст.16 ЦК України відшкодувати ОСОБА_1 на її рахунок до дати повернення коштів у розмірі 90 000,00 грн. суми утриманих з неї неустойки у виді штрафу та/або пені, а також процентів за виконані 24 грудня 2022 року у період часу з 18.19 год. до 18.21 год. три неакцептовані платіжні операції по 30 000,00 грн. на загальну суму 90 000,00 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції прописав, що судом не встановлено обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати та акцептувати платіжні операції (відповідачем такі обставини не доведені, службове розслідування за цим фактом Банком не проводилося) що вказує на відсутність вини ОСОБА_1 у перерахуванні спірних грошових коштів.

Суд прописав, що доводи відповідача про те, що до несанкціонованого переказу коштів з карткового рахунку позивача призвели її дії, які сприяли незаконному використанню інформації, що дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, грунтуються виключно на припущеннях.

З висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується.

Встановлено, що 24.12.2022 року здійснено три платіжні операції з18.19 год. до 18.21 год. в сумі по 30 000,00 грн., опис трансакції «LIOPAY*DARYA (MAREKAS), DNIPRO UA P Інтернет-магазин», призначення: «Оплата товарів (послуг через інтернет: LIOPAY* DARYA (MAREKAS)».

Зазначені кошти були переказані на рахунок НОМЕР_4 клієнта ФОП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_5 , id НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Банком вивчено логи входів в аккаунт Приват-24 клієнта ОСОБА_1 , починаючи з 01.12.2022 року та смс-повідомлення, які надходили на мобільні номери позивачки ОСОБА_1 за період з 20 по 30 грудня 2022 року.

Встановлено, що 24.12.2022 о 18:13 на фінансовий номер мобільного телефону НОМЕР_3 надійшло смс-повідомлення, пароль для зміни логіна в Приват-24 внаслідок чого по клієнту ОСОБА_1 відбулась зміна фінансового номера телефону з НОМЕР_3 на номер телефону НОМЕР_7 . В подальшому вже на новий фінансовий номер телефону НОМЕР_7 надходили смс-повідомлення, зокрема, на підтвердження здійснення трьох спірних платежів по 30 000,00 грн. з картки НОМЕР_2 клієнта банку ОСОБА_1 , яке мало місце 24.12.2022р. о 18:18; 18:19 та 18: 20.

Номер телефону НОМЕР_7 , як фінансовий, рахувався за позивачкою ОСОБА_1 до 30.12.2022 року і о 14:44 був змінений знову на номер НОМЕР_3 .

Згідно даних програмних комплексів Банку мобільний номер телефону НОМЕР_7 нікому з клієнтів не належав, крім ОСОБА_1 .

Зазначена інформація надана банку правоохоронними органами на виконання вимог ухвали Бродівського районного суду Львівської області від 25.05.2023 року по кримінальному провадженню 0000083, яке відкрито 23.03.2023 р. за ст.190 КК України на підставі заяви ОСОБА_1 .

Отже, з кримінального провадження позивачка повідомлена, що кошти в розмірі 90 000,00 грн. отримала ФОП ОСОБА_2 , а не відповідач АТ КБ «Приватбанк», тому у зазначеній справі є неналежний відповідач.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача, є підставою для відмови у задоволенні позову. Такий правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16ц, у постанові Верховного Суду від 14.12.2021 року у справі № 242/3711/20.

Суд апеляційної інстанції вважає, що введення в аккаунт Приват-24 особистої інформації позивачки ОСОБА_1 відбулося тільки за її волевиявленням.

17.12.2019 року на підтвердження отримання послуг банку позивачкою ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, що підтверджується власноручним підписом ОСОБА_1 , яка посвідчила, що ознайомлена з Умовами надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку.

Відповідно до п.2.1.3.5.6 Умов та Правил держатель картки зобов`язаний вживати заходів щодо зберігання втрати (розкрадання) Карток, ПІН коду та інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, або їх незаконного використання.

За положеннями п.2.1.3.7.4 Умов та Правил держатель картки несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на карті даних, до моменту звернення Держателя Картки в Банк і заяви про блокування коштів на картковому рахунку і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки карти в СТОП-ЛИСТ платіжною системою.

За змістом п.2.1.7.14 Умов та Правил у разі виявлення шахрайських операцій, згідно з кримінальним і цивільним законодавством України, відповідальність за можливе шахрайське використання інтернет-картки несе особа, яка встановлена в процесі слідства причетною до здійснення шахрайських операцій або клієнт, якщо згідно з Правилами платіжних систем фінансова відповідальність за шахрайські операції не може бути перенесена на сторону, яка здійснила незаконну фінансову операцію.

Згідно п.2.1.3.7.3 та п.2.1.5.9.3 Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» в редакції станом на 01.12.2019 року Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесеними на карті даними та у випадку, якщо інформація, що передається по відкритих каналах зв`язку, в тому числі за допомогою смс-запитів, стане відомою третім особам в результаті прослуховування або перехоплення каналу зв`язку, а також у разі несумлінного виконання користувачем умов зберігання та використання НОК, мобільного телефону, сім-карти зв`язку (сім-карта-ідентифікаційний модуль користувача, застосовуваний у мобільному зв`язку, складовий елемент мобільного телефону стандарту GSM, сім-карта містить інформацію про номер мобільного телефону користувача, зареєстрованому в оператора стільникового зв`язку).

У постанові Верховного Суду від 07 грудня 2020 року, справа № 182/5175/16-ц суд прописав: «Отже, на позивача за зустрічним позовом покладено обов`язок нерозголошення (не розкриття) інформації за рахунком, паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення. Таким чином, враховуючи, що операція з переказу спірних коштів була здійснена у мережі Інтернет з підтвердженням платежу 3D Secure, списання коштів з карткового рахунку Особа-1 відбулося за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача, а позичальник підтвердив факт надходження на його телефон відповідних повідомлень від АТ КБ «Приватбанк», то останнє не повинно нести відповідальність за дану операцію.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 712/4463/16-ц, від 17 червня 2020 року у справі № 201/15185/16-ц.

З врахуванням зазначеного, беручи до уваги встановлені факти в процесі кримінального дослідження, відповідно до яких перерахування грошових коштів відбулося за волевиявленням позивачки ОСОБА_1 на рахунок ФОП ОСОБА_2 , тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування оскаржуваного рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Відповідно до ч.1 п.п.3,4 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п. 2; 376 ч.1,п.п. 3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 19 лютого 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача у спосіб відновлення становища,яке існувало до порушення та зобов`язання до оплати пені.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 березня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк