провадження № 2/361/5792/24
УХВАЛА

14 березня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і ОСОБА_2 , який зареєстрований 26 жовтня 1985 року Підлісненською сільською радою Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 14.

Відповідач ОСОБА_2 через свого представника адвоката Безштанька С.М.подала до суду заяву, у якій просила суд надати сторонам у справі строк для примирення подружжя терміном шість місяців, оскільки вона вважає, що є можливість зберегти шлюб сторін та сім`ю.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій, посилаючись на те, що він перебуває на лікуванні, просив суд розглянути справу без його участі та розірвати шлюб.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, останній подав до суду заяву, у якій, посилаючись на те, що відповідач у справі ОСОБА_2 не може бути присутньою у судовому засіданні, оскільки перебуває на лікарняному, проте бажає особисто приймати участь у судових засіданнях, просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

Неявка у судове засідання учасників справи вирішенню судом клопотання відповідача про надання сторонам у справі строку для примирення подружжя не перешкоджає.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. ч. 6, 10 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У ч. 1 ст. 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У ст. 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя роз`яснив, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Верховний Суд у постанові від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц виклав правовий висновок по застосуванню ст. 111 СК України та вказав, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 206/3459/16-ц та від 21 листопада 2019 року у справі № 264/3830/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві та наданих ним поясненнях вказував на те, що сторони із 2013 року проживають окремо, подружніх відносин вони не підтримують, їхній шлюб існує лише формально, тому він наполягає на розірванні шлюбу із ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 у своїх поясненнях зазначала, що сторони не проживають разом із січня 2022 року, проте вона вважає можливим збереження шлюбу сторін.

Виходячи з наведеного, враховуючи, той факт, що сторони тривалий час проживають окремо, спільне господарство не ведуть, будь-яких доказів, що відповідач вживала заходів щодо примирення подружжя суду нею не надано, суд вважає, що заява ОСОБА_2 про надання строку для примирення подружжя є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки надання судом такого строку буде суперечити вимогам ст. 51 Конституції України, ст. ст. 24, 56 СК України та правам позивача Збанацького М.В.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 89, 182, 259, 260, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про надання сторонам строку для примирення подружжя відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дутчак І. М.