Єдиний унікальний номер: 379/210/25
Провадження № 2/379/173/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі головуючого судді Разгуляєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мовчан М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі - ТОВ «Коллект Центр») звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за користування кредитом за: договором № 77568791 від 10.09.2021у розмірі 7805,57грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту- 3500,00грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 4241,52грн., інфляційні збитки-56грн., нараховані 3% річних-8,05грн.; за договором № 100617636 від 05.09.2021 у розмірі 8725,00грн., з яких: заборгованість за тілом 1000,00грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 7525,00грн., заборгованість за комісіями -200грн.; за договором № 3707196 від 09.09.2021 у розмірі 25867,50грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3000грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги- 22537,50грн., заборгованість за комісіями - 330грн. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та на правову допомогу в розмірі 13000,00грн.

Заявлені позовні вимоги обгрунтовує тим, що 10.09.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 77568791. Сума позики становить 3500грн. Відповідно до п.2.3 договору процентна ставка (базова фіксована) становить 1,6% яка нараховується за кожен день користування позикою.

27.01.2022 укладено договір факторингу № 27/01/2022, згідно якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" право вимоги за кредитними договороми до позичальників, у тому числі за договором № 77568791. 10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" право вимоги за кредитними договорами, зокрема, договором № 77568791.

05.09.2021 між ТОВ " МІЛОАН" та ОСОБА_1 , укладено договір №100617636, відповідно до якого, сума кредиту становить 1000,00грн. Відповідно до п.1.5.2 договору проценти за користування кредитом:225грн, які нараховуються за ставкою 1,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п.1.6 договору стандартна (базова)процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

30.11.2021 за договором від 30-11-65 ТОВ "МІЛОАН" відступило ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" право вимоги, зокрема, за кредитним договором №100617636. 10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" право вимоги за кредитними договорами, зокрема, договором № 100617636.

09.09.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1 , укладено договір № 3707196, відповідно до якого, сума кредиту становить 3000,00грн. Відповідно до п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом:487,5грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом. Згідно п.1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

29.11.2021 за договором від 29-11-102 ТОВ "МІЛОАН" відступило ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" право вимоги, зокрема, за кредитним договором №3707196.

10.03.2023 укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" право вимоги за кредитними договорами, зокрема, договором № 3707196.

Станом на день подачі позову строк повернення грошових коштів за договорами наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. У зв`язку з викладеним, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом.

Рух справи у суді.

Ухвалою суду від 03.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі в судовому засіданні з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 04.03.2025.

Аргументи учасників справи.

У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник позивача в позовній заяві просив слухати справу за його відсутності.

28.02.2025 представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

28.02.2025 від представника відповідача надано відзив на позовну заяву та 14.03.2025 надані додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що позов визнає частково, а саме: за договором №3707196 від 09.09.2021 у розмірі 3487.50грн, з яких: 3000,00грн- заборгованість за кредитою; 487,50грн заборгованість за процентами; за договором №100617636 від 05.09.2021 у загальному розмірі 1225,50грн., з яких: 1000грн заборгованість за кредитом; 225грн-заборгованість за процентами; за договором № 77568791 від 10.09.2021 у розмірі 5991,52 грн, з яких: 3500,00грн заборгованість за кредитом, 2491,52грн. - заборгованість по процентам. Зазначає, що положення кредитних договорів, на підставі яких позивачем заявлено вимогу про стягнення надмірно нарахованих процентів є нікчемними в силу прямої норми законодавства, відтак не підлягають застосуванню судом. З урахуванням наведеного, а також положень кредитного договору, паспорту кредитів та графіку погашення кредиту, то правомірним з боку первісного кредитора було б нарахування процентів за користування кредитними коштами за обумовлені періоди, натомість проценти нараховані поза межами строку кредитування. Також, зазначає, що позовні вимоги про стягнення комісії є необгрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки в кредитних договорах кредитодавець не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутних послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням, поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які кредитодавцем встановлена комісія за надання, управління та обслуговування кредиту, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту є нікчемними. Крім того, просив зменшити розмір витрат на правову допомогу, зазначає, що дана справа не є складною, надання консультації по цій справі відсутня потреба досліджувати та аналізувати значні обсяги документів.

05.03.2025 представником позивача надана відповідь на відзив та 18.03.2025 додаткові пояснення.. Щодо договору № 77568791, зазначив, що відповідно до п.2 договору сума позики 3500грн, строк позики 64 дні, знижена процентна ставка -1,60%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день становить 2,70%. Відповідно до п.6.7 Правил у разі невнесення чергового ануїтетного платежу, до складу якого входить частина позики, позичальнику на таку дату нараховуються проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокове користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів по кожному конкретному подібному ануїтетному платежу. Щодо договорів № 100617636 та № 3707196, зазначає, що відповідно до п.п.2.3.2 розділу 2.3. договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної обставини щодо якої невідомо настане вона чи ні, відповідно до ст. 212 УК України, і яка полягає у наступному: а) здійснені платежу позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п.2.3.1.1. договору та розділу 6 Правил;б) продовженні користування кредитними коштами позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п.1.3, п.2.3.1.1, п.2.3.1.2 договору. Таким чином, сторонами погоджено, строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Сторони договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже ним було надано згоду на автопролонгацію договору в разі наявності заборгованості. Вказав на те, що спеціальним законодавством України прямо визначені можливості позивача (як небанківської фінансової установи) як включати до тексту кредитних договорів із споживачами (якими є і відповідач) умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нарахувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача. Щодо стягнення витрат на правову допомогу зазначив, що відповідач не наводить обгрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи та мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 09.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем був укладений Договір про споживчий кредит № 3707196, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору сума кредиту становить 3 000,00 грн. Кредит надається строком на 13 днів з 09.09.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу):22.09.2021.

Відповідно до п.1.5.1. Договору комісія за надання кредиту становить 330,00 грн, яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом:487.50 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2. Договору). Стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6. Договору).

05.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем був укладений Договір про споживчий кредит № 100617636, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору сума кредиту становить 1000,00 грн. Кредит надається строком на 15 днів з 05.09.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу):20.09.2021.

Відповідно до п.1.5.1. Договору комісія за надання кредиту становить 200,00 грн, яка нараховується за ставкою 20.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 225,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2. Договору). Стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6. Договору).

У разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовження строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нараховувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України (п. 4.2. Договору).

10.09.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем був укладений Договір позики (ануїтет) №77568791, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору сума позики становить 3500 грн. Кредит надається строком на 64 дні, процентна ставка 1,6%.

Відповідно до п.6.5,6.7 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ "БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ", повернення суми Позики і процентів за користування нею здійснюється Позичальником шляхом внесення чергового Ануїтетного платежу в розмірі та в строки, передбачені Графіком платежів. Ануїтетний платіж включає в себе частину суми Позики та проценти за користування Позикою.

У разі невнесення чергового Ануїтетного платежу, до складу якого входить частина Позики, Позичальнику на таку частину Позики нараховується процентна ставка у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем сплати такого Ануїтетного платежу, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів по кожному подібному Ануїтетному платежу. Після оплати Ануїтетного платежу та процентів, нарахованих за понадстрокове користування Позикою (або її частиною), подальше повернення Позики здійснюється згідно з Графіком платежів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування.

Отже, істотні умови договорів № 3707196 від 09.09.2021, №77568791 від 10.09.2021 та № 100617636 від 05.09.2021 містяться безпосередньо у цьому договорі, підписаному відповідачем одноразовим ідентифікатором.

27.01.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 27/01/2022, реєстру боржників № 1 до договору факторингу, у відповідності до яких ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передало ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитним договором №77568791 (т.1 а.с.105-113).

Згідно витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги заборгованостей до боржника ОСОБА_1 за договором № 77568791 від 10.09.2021 в сумі 7741,52, з яких сума заборгованості за тілом кредиту -3500грн, сума заборгованості по процентам 4241,52грн.( т.1 с.а.132).

29.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 29-11-102 та згідно реєстру боржників до договору факторингу, ТОВ «МІЛОАН» передало ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитним договором №3707196 (т.1 а.с.113-122).

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021, ТОВ «МІЛОАН» передало ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги заборгованостей до боржника ОСОБА_1 за договором № 3707196 від 09.09.2021 в сумі 12817,50грн, з яких сума заборгованості за тілом кредиту -3000,00грн, сума заборгованості по процентам 9487,50грн., заборгованість по комісії 330,00грн. ( т.1 а.с..134)

30.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 30-11-65 та згідно реєстру боржників до договору факторингу, ТОВ «МІЛОАН» передало ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитним договором №100617636 (т.1 а.с.123-131).

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021, ТОВ «МІЛОАН» передало ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги заборгованостей до боржника ОСОБА_1 за договором № 100617636 від 05.09.2021 в сумі 4425грн, з яких сума заборгованості за тілом кредиту -1000, 00грн, сума заборгованості по процентам 3225,00грн., заборгованість по комісії 200,00грн. ( т.1 а.с.133)

На підставі Договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, № 10-01/2023/01 від 10.01.2023, укладених між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та відповідно до Реєстру боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, № 10-01/2023/01 від 10.01.2023, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами:

№ 77568791 від 01.09.2021 в сумі 7805,57, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту -3500грн, сума заборгованості по процентам 4241,52грн., відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625ЦК України- 64,05грн.;

№ 3707196 від 09.09.2021 в сумі 25867,50грн, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту -3000грн, сума заборгованості по процентам 22537,50грн., комісія -330грн;

№ 100617636 від 05.09.2021 в сумі 8725,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами 7525,00 грн; заборгованість за комісією-200грн. (т.1 а.с. 135-159).

Згідно відомості ТОВ "Мілоан" про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 за кредитним договором № 3707196, станом на 21.11.2021, заборгованість складає 12817,50грн., з яких: 3000,00грн.- прострочене тіло кредиту, 9437,50грн-прострочені відсотки, 330грн.- комісія (а.с.84-85).

Згідно відомості ТОВ "Мілоан" про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 за кредитним договором № 100617636 станом на 19.11.2021, заборгованість складає 4425,00грн., з яких: 1000,00грн.- прострочене тіло кредиту, 3225,00грн-прострочені відсотки, 200грн.- комісія (а.с.88-89).

Згідно розрахунку ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» ОСОБА_1 за кредитним договором № 77568791, станом на 27.01.2022, заборгованість складає 7741,52грн., з яких: 3500,00грн.- прострочене тіло кредиту, 4241,52грн-прострочені відсотки(а.с.95-97).

Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

У ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Згідно із ч. 6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Судом встановлено, відповідач прийняв умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання їх електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Наведене узгоджується з правовим висновком, сформованим у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року № 524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 23 березня 2020 року № 404/502/18.

Відповідачем доказів на підтвердження виконання умов договору та повернення заборгованості повністю суду надано не було.

За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Отже відповідно до вищевказаних договорів (Договорів факторингу та Договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги) до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договорами про споживчий кредит № 3707196 , № 100617636 та № 77568791 боржником у яких виступає ОСОБА_1 ..

Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.

Щодо нарахованих відсотків за користування кредитом та комісії за надання кредиту, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

З матеріалів справи установлено, що сторони кредитних договорів № 3707196 № 100617636 обумовили всі істотні умови, в тому числі щодо суми кредиту в розмірі 3000,00 грн. та 1000,00грн, строку кредитування - 13 днів та 15 днів(з кінцевим терміном повернення не пізніше 22.09.2021 року та 05.09.2021) зі сплатою комісії за надання кредиту 330,00 та 200,00 грн., яка нараховувалася одноразово та процентів за користування коштами в розмірі 487,50 грн. та 225,00грн, які нараховуються за ставкою 1,25% та 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, а також умов та строків пролонгації кредитного договору.

За змістом п. 1.6 договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредиту.

Згідно з п. 2.3.1.2 Договору про споживчий кредит, позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. Договору.

Відтак, у встановленому порядку, строк дії спірних кредитних договорів сторонами був пролонгований на 60 днів відповідно до п.п. 1.6, 2.2.3., 2.3.1.2 Договорів.

Із наданого позивачем та дослідженого судом розрахунку заборгованості складеного ТОВ «МІЛОАН» про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 за кредитним договором № 3707196, вбачається, що відсотки у розмірі 487,50 грн. були нараховані за 13 днів (строк кредитування) відповідно до п.1.5.2 Договору за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту (3 000,00 грн.) за кожен день строку користування кредитом; відсотки у розмірі 9000,00 грн. були нараховані за 60 днів (з урахуванням пролонгації) відповідно до п. 1.6, п. 2.3.1.2 Договору за ставкою 5,00% від фактичного залишку кредиту (3 000,00 грн.) за кожен день користування кредиту, що в сукупному розмірі становить 9487,50 грн. (а.с.84-85).

Із наданого позивачем та дослідженого судом розрахунку заборгованості складеного ТОВ «МІЛОАН» про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 за кредитним договором №100617636, вбачається, що відсотки у розмірі 225,00 грн. були нараховані за 15 днів (строк кредитування) відповідно до п.1.5.2 Договору за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту (1 000,00 грн.) за кожен день строку користування кредитом; відсотки у розмірі 3000,00 грн. були нараховані за 60 днів (з урахуванням пролонгації) відповідно до п. 1.6, п. 2.3.1.2 Договору за ставкою 5,00% від фактичного залишку кредиту (1 000,00 грн.) за кожен день користування кредиту, що в сукупному розмірі становить 3225,00 грн. (а.с.88-89).

Згідно з п. 2.2.3 Договору, після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгації) нарахування процентів за користування кредитом припиняється

Відсотки за користування кредитом №3707196 після спливу строку кредитування (після 21.11.2021 ), №100617636 після спливу строку кредитування (після 19.11.2021) до відступлення права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (29.11.2021 та 30.11.2021) за вказаними договорами ТОВ «МІЛОАН» не нараховувалися.

Згідно розрахунку ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» ОСОБА_1 за кредитним договором № 77568791, станом на 27.01.2022, заборгованість складає 7741,52грн., з яких: 3500,00грн.- прострочене тіло кредиту, 4241,52грн-прострочені відсотки(а.с.95-97). З указаного розрахунку також установлено, що нарахування відповідачу ОСОБА_1 3% річних та інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України не здійснювалося, тому зазначені вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідач не спростував надані позивачем розрахунки заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав.

Водночас, позивач не заявив до ОСОБА_1 вимоги про стягнення процентів, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Крім того, умовами договорів №3707196, №100617636 (п.1.5.1 Договору) було узгоджено сплату комісії у розмірі 330,00грн. та 200,00грн грн., яка відповідачем не сплачена.

А тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості за: договором № 3707196 від 09.09.2021 в розмірі 12817,50грн., з яких: 3000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9487,50 грн. заборгованість за відсотками; 330грн. заборгованість за комісією; договором № 100617636 від 05.09.2021 в розмірі 4425,00грн. з яких: 1000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3225,00грн. заборгованість за відсотками; 200грн. заборгованість за комісією; договором № 77568791 від 09.10.2021 в розмірі 7741,52грн. з яких: 3500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4241,52грн. заборгованість за відсотками, що відповідає наданому позивачем та дослідженими судом розрахунками заборгованості складеного ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» .

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

У відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13000 гривень та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2422,40гривні.

Матеріалами справи встановлено що при звернення до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 копійок.

З огляду на те, що позов задоволено частково (59%), з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1429,21 (із розрахунку2422,40*59:100 = 1429,21).

Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18.

У разі неспівмірності розміру витрат на правову допомогу суд самостійно визначає розмір судових витрат (постанова Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №160/6762/21).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи, чи були вони фактично здійснені, та оцінювати їх необхідність.

Між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 01.07.2024 був укладений Договір №01-07/2024 про надання правової допомоги (далі - Договір). Копія договору та Прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» додані до позову. Відповідно до укладеного Договору АО прийняло на себе зобов`язання щодо надання юридичної допомоги на підставі окремих звернень, оформлених у формі заявок на надання юридичної допомоги, а ТОВ «Коллект Центр» - оплачувати надані правові послуги, вартість яких узгоджується у окремих заявках на надання юридичної допомоги (т.1 а.с.25-29).

Відповідно до Заявки на надання юридичної допомоги № 415 від 02.12.2024, були узгоджені перелік та вартість послуг щодо надання юридичної (правової) допомоги по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .. Відповідно до зазначеної Заявки вартість послуг була погоджена в розмірі 13000 гривень 00 копійок. До матеріалів справи був наданий Витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 27.12.24.

З урахуванням вищевикладеного, обсягу наданої правової допомоги, розрахунку цієї правової допомоги, зважаючи на характер даної категорії справи, загальний обсяг наданих правничих послуг за відповідний період, компенсації підлягають кошти в сумі 3000 грн., що відповідатиме об`єктивному та співмірному обсягу наданої правової допомоги стороні позивача. Із врахуванням часткового задоволення позову, розмір витрат на професійну правничу допомогу, яку слід стягнути з відповідача, становить 1770,00гривень (із розрахунку 3 000*59:100).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.207,526,527,530,611,612,1048,1050,1054 ЦК України, ст.ст.4,12,77-82,141,259,263-265,273,274-279,352,354 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості за:

- договором № 3707196 від 09.09.2021 в розмірі 12817,50грн., з яких: 3000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9487,50 грн. заборгованість за відсотками; 330грн. заборгованість за комісією;

-договором № 100617636 від 05.09.2021 в розмірі 4425,00грн. з яких: 1000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3225,00грн. заборгованість за відсотками; 200грн. заборгованість за комісією;

-договором № 77568791 від 09.10.2021 в розмірі 7741,52грн. з яких: 3500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4241,52грн. заборгованість за відсотками.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судовий збір у розмірі 1429,21грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на правову допомогу в розмірі 1770грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, індекс 01133;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 25.03.2025.

Головуючий:О. В. Разгуляєва