Справа № 185/1671/25
Провадження 2/185/3280/25
У Х В А Л А

20 березня 2025 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бабій С.О., за участі секретаря судового засідання Вакули В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Павлоград Дніпропетровської області заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Бабія Сергія Олександровича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2025 року після здійснення автоматичного розподілу судової справи між суддями судді Бабію С.О. було передано матеріали даної цивільної справи.

Ухвалою від 19 лютого 2025 року було відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Перше судове засідання було призначено на 13 березня 2025 року о 11:30, відкладено на 20 березня 2025 р. на 13-30.

20 березня 2025 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Бабія С.О., а також клопотання про розгляд цієї заяви без її присутності. У заяві про відвід позивач посилається на те, що 13 березня 2025 року суддя Бабій С.О. у коридорі суду після телефонного дзвінка представника відповідача ОСОБА_3 запропонував позивачу погодитися з пропозицією відповідача щодо розміру аліментів, викладеною у відзиві на позовну заяву, не роз`яснивши позивачу її процесуальні права та не надавши строку для підготовки заперечення на відзив. Позивач вважає ці дії судді проявом упередженості та ймовірної змови з представником відповідача, що порушує її право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст. 55 Конституції України, ст. 2 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідач, представник відповідача у судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши заяву позивача про відвід та враховуючи заяву судді про самовідвід, встановив наступне.

13 березня 2025 року, до початку судового засідання, призначеного на 11:30, та зважаючи на те, що 11 березня 2025 р. представником відповідача Остапулею Н.П. було подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.17-22) із додатками (а.с.23-34), який було також направлено позивачу 11.03.2025 р. поштовим відправленням 095, надісланим через акціонерне товариство «Укрпошта», позивачу у справі, який зазначив про те, що не отримував вищезазначений відзив, була надана можливість за допомогою власних технічних засобів (мобільного телефону) зняти його копію та запропоновано сторонам у справі визначитись із оптимальною датою відкладення справи для надання можливості позивачу ознайомлення із ним та надання відповіді на відзив, а саме на 20 березня 2025 р.

ЦПК не передбачає роз`яснення сторонам процесуальних прав поза судовим засіданням, при тому що таке було відкладено, а твердження про те, що судом не було встановлено строку для подання заперечення на відзив, не відповідає дійсності, з огляду на зміст абз. 7 резолютивної частини ухвали від 19.02.2025 р. «встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.». Відповідно до відомостей АТ «Укрпошта»,поштове відправленням 095 було вручено позивачу 15.03.2025 р.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що національні суди під час застосування процесуальних норм повинні уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, що призвела б до усунення процедурних вимог, установлених законом (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 110).

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід вирішується суддею, який розглядає справу. Оскільки заява позивача надійшла 20 березня 2025 року, в день призначеного судового розгляду, питання відводу підлягає вирішенню суддею Бабієм С.О.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Суд звертає увагу, що неупередженість є основоположним принципом і необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, що виявляється як у змісті судового рішення, так і в усіх процесуальних діях, що передують його прийняттю.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Практика Європейського суду з прав людини (зокрема, справи «Фей проти Австрії», «Бочан проти України») встановлює, що безсторонність суду визначається за суб`єктивним критерієм (особисті переконання та поведінка судді) та об`єктивним критерієм (наявність гарантій, що виключають сумніви у безсторонності).

Суд констатує, що позивач не надала жодних доказів, які б свідчили про суб`єктивну упередженість судді Бабія С.О., наприклад, про його особисту заінтересованість у результаті справи чи прямі зв`язки з відповідачем/його представником. Жодні процесуальні права позивача, зокрема щодо подання заперечень на відзив, не було порушено, натомість суд сприяв можливості реалізації позивачем вказаного права.

Таким чином, підстави для задоволення заяви позивача про відвід судді Бабія С.О., передбачені ст. 36 ЦПК України, відсутні.

Водночас суддя Бабій С.О. заявляє самовідвід на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, вважаючи, що подальший розгляд справи під його головуванням може викликати у сторін або суспільства обґрунтовані сумніви в об`єктивності та безсторонності через конфліктну ситуацію, створену заявою позивача. Як зазначено у п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу, якщо у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в його неупередженості. У рішенні ЄСПЛ у справі «Микаллеф проти Мальти» підкреслено, що суди в демократичному суспільстві повинні вселяти довіру, а будь-які сумніви в неупередженості судді зобов`язують його вийти з процесу.

Суддя Бабій С.О. не перебуває у родинних чи інших відносинах із учасниками справи, не має особистої заінтересованості у її результаті, не вчиняв незаконних дій чи висловлювань щодо сторін. Проте, з метою забезпечення довіри до суду та усунення будь-яких сумнівів у своїй об`єктивності, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід. Складність справ даної категорії відповідає коефіцієнту «0,45», тобто справи даної категорії не становлять значної складності, відтак заявлення та прийняття самовідводу не може свідчити про недобросовісне використання суддею незначного приводу для того, щоб уникнути розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 258260, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Бабія Сергія Олександровича у цивільній справі № 185/1671/25 відхилити.

Заяву судді Бабія Сергія Олександровича про самовідвід задовольнити.

Прийняти самовідвід судді Бабія С.О. у справі.

Передати справу до канцелярії суду для подальшого автоматичного розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Бабій