КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4594/2025
У Х В А Л А

28 березня 2025 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Ящук Т.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Медгруп», яка подана представником Даниленком Олександром Володимировичем, на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Медгруп» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ «Медичний центр «Медгруп» №44-к від 29 грудня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 за пунктом 4 частини 1 статті 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді сестри медичної на ТОВ «Медичний центр «Медгруп».

Стягнуто з ТОВ «Медичний центр «Медгруп» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.01.2022 по 21.03.2024 (день ухвалення даного рішення) року в розмірі 235 996, 46 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення з ТОВ «Медичний центр «Медгруп» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку у межах суми платежу за один місяць в розмірі 6000 грн.

Стягнуто з ТОВ «Медичний центр «Медгруп» на користь держави судовий збір у розмірі 2359, 96 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року залишено без задоволення заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Медгруп» про перегляд заочного рішення.

Не погоджуючись з заочним рішенням, 18 листопада 2024 року представник ТОВ «Медичний центр «Медгруп» - Даниленко О.В. надіслав засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду.

25 листопада 2024 року витребувано з Голосіївського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи №752/13221/22, які надійшли до суду апеляційної інстанції 10 березня 2025 року.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху з наступник підстав:

1. Апеляційна скарга подана з порушенням вимог ст. 356 ЦПК України, оскільки не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України).

Згідно з п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, розмір судового збору за подання апеляційної скарги повинен становити 2359,96 грн. х 150% = 3539,94 грн.

Отже, скаржник повинен сплатити судовий збір в розмірі у розмірі 3539,94 грн. на реквізити Київського апеляційного суду: отримувач коштів: ГУК у Солом.р-ні/Соломян.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA0026010, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а.

Оригінал квитанції необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

2. Крім того, апеляційна скарга подана з порушенням вимог ст. 356 ЦПК України, оскільки з прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що скаржник оскаржує заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року, однак в прохальній частині апеляційної скарги представник скаржника не вказує, яке судове рішення просить ухвалити за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду, виходячи з тих вимог, що були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Однак, зі змісту прохальної частини апеляційної скарги не вбачається, яке судове рішення в межах повноважень апеляційного суду, що визначені ст. 374 ЦПК України, просить прийняти скаржник за результатами розгляду апеляційної скарги на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року.

3. В порушення вимог п.2 ч.2 ст.356 ЦПК України, апеляційна скарга не містить відомостей адвоката Даниленка О.В., який подає апеляційну скаргу, а саме реєстраційний номеру облікової картки платника податків.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Отже, на виконання вимог п.2 ч.2 ст.356 ЦПК України представнику скаржника необхідно надати Київському апеляційному суду відповідну інформацію про реєстраційний номер облікової картки платника податків адвоката Даниленка О.В.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Медгруп», яка подана представником Даниленком Олександром Володимировичем, на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року - залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ст. 356 ЦПК України, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Т.І. Ящук