Справа № 309/2314/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 березня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів Кожух О.А., Джуга С.Д.

з участю секретаря Ормош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Цебрик Любомир Васильович, на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2023 року, у справі № 309/2314/21 (Головуючий: Волощук О.Я.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу в розмірі 48000 доларів США, що еквівалентно 1309137,60 грн. відповідно до розписки від 28.03.2021 року за договором позики.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 28.03.2021 року ОСОБА_1 позичила від ОСОБА_2 грошові кошти на в розмірі 48000 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 1309137,60 грн., які зобов`язувалася сплатити за навчання на курсах менеджерів при чеській митниці доньки та племінниці позивачки, а в разі скасування курсів або відмови від навчання відповідачка зобов`язалась повернути вказані грошові кошти, про що нею власноручно складено письмову розписку.

Після з`ясування обставин того, що жодних курсів при чеській митниці не проводилось та оплата за них ніким не здійснювалася, позивачка неодноразово зверталася з усними проханнями про повернення боргу. На прохання позивачки відповідачка не реагує, грошові кошти не повертає.

Посилаючись на вказані обставини позивачка просила задовольнити заявлені позовні вимоги і вирішити питання про судові витрати.

Рішенням Хустського районного суду від 29 листопада 2023 року відмовлено у позові ОСОБА_2 про стягнення із ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 48000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 09.07.2021 року складає 1309137,60 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Цебрик Любомир Васильович подав апеляційну скаргу, в їх ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки суд не вправі створювати штучні перешкоди у доступі до судочинства та правосуддя шляхом свавільної відмови у задоволенні заяви про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, посилаючись на непередбачені у законі фрази, про те, що «Участь особи в порядку відеоконференції має винятковий характер та має бути зумовлена обґрунтованими причинами, які перешкоджають, ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони чи її представника в судовому засіданні. Так, суд послався на неналежний та допустимий доказ - «копію експертного висновку в галузі почеркознавства, перекладеного з чеської мови на українську доктором юридичних наук Їржі Страка -судовим експертом в галузі почеркознавства від 31.03.2022 року проведеного на запит поліції Чеської Республіки районного управління поліції Прага 4 служби кримінальної поліції та слідства 5 відділення загальної кримінальної злочинності в рамках кримінальної справи відносно ОСОБА_1 , яка перебуває на розгляді у суді м. Прага Чеської Республіки» Документ, на який послався суд є недостовірним перекладом, здійсненим особою з невстановленим статусом та повноваженнями, недостовірного документа іноземною мовою, а використання таких документів в українському судочинстві не передбачено як доказів, оскільки такі документи отримані не в порядку судового доручення. Посилаючись на вказані обставини апелянт просив дослідити копію експертного висновку в галузі почеркознавства, розписку від 28.03.2021 р., витребувати докази та призначити почеркознавчу експертизу, рішення суду скасувати і у позові відмовити за безпідставністю.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Цебрик Л.В. у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить його заява про розгляд справи у його відсутності і неявка представника не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч 2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, що 28 березня 2021 року ОСОБА_3 написала розписку про те, що грошові кошти в розмірі 48600 доларів США отримані від ОСОБА_2 , які зобов`язувалася сплатити за навчання на курсах менеджерів при чеській митниці доньки та племінниці позивачки, а в разі скасування курсів або відмови від навчання відповідачка зобов`язалась повернути вказані грошові кошти, про що нею власноручно складено письмову розписку.

Жодних курсів при чеські митниці не проводилось та оплата за них ніким не здійснювалася, позивачка неодноразово зверталася з усними проханнями про повернення боргу. На прохання позивачки відповідачка не реагує, грошові кошти не повернула.

Згідно копію експертного висновку в галузі почеркознавства, перекладеного з чеської мови на українську доктором юридичних наук Їржі Страка - судовим експертом в галузі почеркознавства від 31.03.2022 року, проведеного на запит поліції Чеської Республіки районного управління поліції Прага IV служби кримінальної поліції та слідства 5 відділення загальної кримінальної злочинності в рамках кримінальної справи відносно ОСОБА_1 , яка перебуває на розгляді у суді м. Праги Чеської республіки. Предметом експертного висновку була оцінка справжності підписів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на документах з поміткою «визнання боргу від 28.03.2021 року» та «визнання боргу від 14.04.2021 року». Експертом встановлено, що спірний підпис на документі про визнання боргу від 28.03.2021 року на суму 48600 доларів США, який позначено №002/2807 є дійсно підписом боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з порівняльними матеріалами було подано на експертизу.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 319/1669/16, від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16, від 12 вересня 2019 року у справі № 604/1038/16.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Суд першої інстанції при дослідженні оригіналу боргової розписки ОСОБА_1 від 28.03.2021 року про отримання нею грошових коштів у розмірі 48600 доларів США для сплати за навчання на курсах менеджерів при чеській митниці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та зобов`язання заплатити за їх навчання, а у разі скасування курсів або відмови від навчання зобов`язання повернути вказані грошові кошти ОСОБА_2 обґрунтовано вважав, що розписка не є договором позики і нею не підтверджується позика відповідачкою грошових коштів від позивачки, а тому правовою підставою стягнення неповернутої суми не можуть слугувати норми ст. 1046, 1047 ЦК України і відмовив у задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, матеріалами справи доведено, що відповідач, отримавши кошти від позивача згідно розписки від 28.03.2021 року до цього часу їх безпідставно утримує і належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є стягнення з відповідача отриманих і неповернутих коштів на підставі ст.ст. 1212,1213 ЦП України.

За таких обставин, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, із посиланням на докази, на підставі яких встановлені обставини, докази, які відхилені судом і на мотиви їх відхилення, відображені у рішенні суду обґрунтовано не взяв до уваги доводи представника відповідача - адвоката Цебрика Л.В. про те, що вона власноручно не підписувала розписку не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні та спростовується матеріалами справи і підстав для скасування рішення і ухвалення нового рішення про відмову у позові в зв`язку за безпідставністю відсутні.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Цебрик Любомир Васильович залишити без задоволення.

Рішення Хустського районного суду від 29 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 березня 2025 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ