УХВАЛА

18 березня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі

головуючого судді Харечка С.П.,

секретар судового засідання Литвиненко В.М.,

з участю представника заявника адвоката Кусого А.В.,

заступника начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява боржника ОСОБА_1 , в якій просить: визнати таким, що не підлягає виконанню з 02.03.2015 року виконавчий лист №569/21149/13-ц виданий Рівненським міським судом Рівненської області 13.05.2014 року про стягнення солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору №0 від 25 квітня 2007 року в сумі 114 059 (сто чотирнадцять тисяч п`ятдесят дев`ять) грн. 56 коп.; стягнути з АТ «Дельта Банк» (адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд.36б, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) безпідставно одержані кошти стягувачем за виконавчим документом у сумі 10 492,31 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 лютого 2014 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі №569/21149/13-ц стягнуто в солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість по кредитному договору № 0 від 25 квітня 2007 року в сумі 114 059 грн. 56 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судовий збір на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 1140 грн. 60 коп. 10.06.2014 року відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №569/21149/13-ц. виданого Рівненським міським судом Рівненської області 13.05.2014 року про стягнення солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість по кредитному договору № 0 від 25 квітня 2007 року в сумі 114 059 (сто чотирнадцять тисяч п`ятдесят дев`ять) грн. 56 коп. Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судовий збір на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 1140 (одна тисяча сорок) грн. 60 коп. Даний виконавчий документ і надалі перебуває на виконанні та по ньому проводяться стягнення. Заявник вважає, що вищезазначений виконавчий лист не підлягає виконанню. Так, 25 квітня 2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0, відповідно до якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 20 000, 00 дол. США з розрахунку 13,5 % річних строком до 25 квітня 2017 року. В порядку забезпечення зобов`язання 27 квітня 2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 110556, відповідно до якого остання зобов`язувалась відповідати перед банком за невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору. 08 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСибабнк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ "УкрСиббанк" передає АТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, зокрема за кредитним договором № 0 від 25 квітня 2007 року. Ще в 2014 році кредит було закрито, проте у зв`язку з переїздом довідки про погашення заборгованості загубились. Щоб отримати підтвердження закриття кредиту 18 лютого 2025 року представник заявника звернувся до АТ «ДЕЛЬТА БАНК» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з адвокатським запитом. 26.02.2024р. отримано відповідь на адвокатський запит за №60-1755/25 від 26.02.2025р. від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з якого вбачається Згідно даних архівів АТ «ДЕЛЬТА БАНК», які знаходяться у розпорядженні Фонду, заборгованість за кредитним договором від 25.04.2007 № 0, укладеним із фізичною особою, виконання зобов`язань за яким забезпечувалось порукою ОСОБА_2 , погашена до запровадження тимчасової адміністрації у Банку. Відтак, зобов`язання за кредитним договором від 25.04.2007 №0 згідно якого було прийнято судове рішення у справі №569/21149/13-ц - припинились у зв`язку з фактичним виконанням ще до 02.03.2015 року. Проте банк не повідомив орган виконавчої служби про припинення зобов`язання.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Кусий А.В. заяву підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі.

Заступник начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельник В.В. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви.

Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд доходить наступного.

25 квітня 2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0, відповідно до якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 20 000, 00 дол. США з розрахунку 13, 5 % річних строком до 25 квітня 2017 року. В порядку забезпечення зобов`язання 27 квітня 2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 110556, відповідно до якого остання зобов`язувалась відповідати перед банком за невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору. 08 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСибабнк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ "УкрСиббанк" передає АТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, зокрема за кредитним договором № 0 від 25 квітня 2007 року.

Згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2014 року по справі №569/21149/13-ц позов публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто в солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість по кредитному договору № 0 від 25 квітня 2007 року в сумі 114 059 грн. 56 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судовий збір на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 1140 грн. 60 коп.

10.06.2014 року відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №569/21149/13-ц виданого Рівненським міським судом Рівненської області 13.05.2014 року про стягнення солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість по кредитному договору № 0 від 25 квітня 2007 року в сумі 114 059 грн. 56 коп. Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судовий збір на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 1140 грн. 60 коп.

З відповіді на адвокатський запит за №60-1755/25 від 26.02.2025р. від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, вбачається що згідно даних архівів АТ «ДЕЛЬТА БАНК», які знаходяться у розпорядженні Фонду, заборгованість за кредитним договором від 25.04.2007 № 0, укладеним із фізичною особою, виконання зобов`язань за яким забезпечувалось порукою ОСОБА_2 , погашена до запровадження тимчасової адміністрації у Банку.

З 05 жовтня 2015 року АТ «Дельта Банк» перебуває у процедурі ліквідації (виведення неплатоспроможного банку з ринку), яка здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (державною установою, суб`єкта публічного права, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку) у відповідності з положеннями спеціального закону, яким є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частин першої, другої статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно статті 2 вказаного Закону тимчасова адміністрація процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а ліквідація банку процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

У відповідності з положеннями ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку становить основну функцію Фонду, який на підставі статті 6 вказаного Закону у межах своїх функцій та повноважень здійснює нормативне регулювання системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, а також приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами, та які підлягають державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 8 Розділу Х Прикінцевих та перехідних положень цього Закону встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону. Таким чином, у правовідносинах за участю банків в яких введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, рівно як і у правовідносинах щодо здійснення своїх повноважень Фондом гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, оскільки цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. На підставі ч. 1 ст. 3 і п.8 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. З моменту введення у банку тимчасової адміністрації Фонд набуває повноважень органів управління та контролю банку, який зберігає свою правосуб`єктність юридичної особи та є самостійним суб`єктом господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 р. у справі № 559/1777/15-ц, від 28.11.2018 р. у справі № 383/2/17, від 20.03.2019 р. у справі № 161/4985/17, від 11.09.2019 р. у справі № 910/7122/17.

На підставі частини третьої статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідаційна процедура неплатоспроможного банку вважається завершеною з моменту затвердження ліквідаційного балансу, а банк ліквідованим - з моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Системний аналіз положень спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Закону України «Про банки і банківську діяльність», положень Цивільного та Господарського кодексів України дає підстави для висновку про те, що банк зберігає свою правосуб`єктність юридичної особи та відповідного самостійного суб`єкта господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є самостійною юридичною особою публічного права, що виконує спеціальні функції, має свій окремий ідентифікаційний код юридичної особи та не може бути ототожненим з Банком. (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2021 року у справі № 761/20963/17-ц, провадження № 61-2505св21).

Крім того, норми спеціального Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не містить положень щодо визнання Фонду правонаступником банківської установи у зв`язку з проведенням ліквідації останньої. (аналогічний висновок сформульовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.02.2021 по справі № 333/4351/18).

Відповідно до ч. 2 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання. Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24.06.2020 у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09.09.2021 у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09.06.2022 у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності з позиції належності та допустимості, суд доходить висновку, що виконавчий лист №569/21149/13-ц виданий Рівненським міським судом Рівненської області 13.05.2014 року про стягнення солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору №0 від 25 квітня 2007 року в сумі 114 059 грн. 56 коп.слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість за кредитним договором від 25.04.2007 № 0, укладеним із фізичною особою, виконання зобов`язань за яким забезпечувалось порукою ОСОБА_2 погашена до запровадження тимчасової адміністрації у Банку.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про задоволення заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.4ст.432ЦПК України якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Згідно відповіді відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з боржника ОСОБА_1 після 08.10.2015 року по 04.03.2025р. стягнуто 11 926,97 грн. з яких стягувачу за виконавчим документом перераховано 10492,31 грн, 11 34,66 грн. виконавчого збору, та 300 грн витрат виконавчого провадження.

З урахуванням наведеного суд вважає, що слід стягнути зі АТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 безпідставно одержані кошти стягувачем за виконавчим документом в розмірі 10 492,31 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 18, 76, 81, 260, 261, 353, 431, 432, 446 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню з 02.03.2015 року виконавчий лист №569/21149/13-ц виданого Рівненським міським судом Рівненської області 13.05.2014 року про стягнення солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору №0 від 25 квітня 2007 року в сумі 114 059 (сто чотирнадцять тисяч п`ятдесят дев`ять) грн. 56 коп.

Стягнути з АТ «Дельта Банк» (адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд.36б, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) безпідставно одержані кошти стягувачем за виконавчим документом у сумі 10 492,31 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 21.03.2025 року.

Суддя Харечко С.П.