Справа № 932/528/25
Провадження № 2/206/1222/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Дніпро

суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Гаркуша В.В., перевіривши матеріали позовної заяви ПрАТ «Підприємства з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія» до ОСОБА_1 про стягнення збитків, спричинених без обліковим споживанням електроенергії.

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2025 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська від Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа за позовною заявою ПрАТ «Підприємства з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія» до ОСОБА_1 про стягнення збитків, спричинених без обліковим споживанням електроенергії.

Відповідно до статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як роз`яснено в п. 42 Постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з Документ сформований в системі «Електронний суд» 13.03.2025 5 розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права власності на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. (Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року справа №638/1988/17, провадження № 61-30812св18).

Отже, до спорів щодо стягнення заборгованості нарахованої, але не погашеної за житлово-комунальні послуги застосовується виключна підсудність, а саме, правило ч. 1 ст. 30 ЦПК України, відповідно до якого позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 9 ст.187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що зазначена цивільна справа помилково була направлена Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська до Самарського районного суду м. Дніпропетровська, оскільки спір виник з приводу вартості не облікованої електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 , що відносится до територіальної юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. Тому справу слід передати до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю.

Вирішення справи з порушенням правил підсудності може мати наслідком скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 376 ЦПК (справу розглянуто неповноважним складом суду), на підставі ч. 1 ст. 378 ЦПК (якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності)).

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного та керуючись ст.4,27,28,30-32,187, 258-260,353-354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ПрАТ «Підприємства з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія» до ОСОБА_1 про стягнення збитків, спричинених без обліковим споживанням електроенергії, передати на розгляд за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала набуває законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання.

Суддя В.В. Гаркуша