Провадження № 6/686/8/25
20 березня 2025 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді Палінчака О.М.,
при секретарі Цибульській Г.В.,
представника заявника ПП «Буд Кепітал Менеджмент» Бейлика М.Б.,
представника стягувача ОСОБА_1
Свої вимоги мотивував тим, що 17.10.2018 року ДП «Градобуд-Рівне» (Сторона-1) та ПП «Буд Кепітал Кенеджмент» (Сторона-2) уклали Інвестиційний договір. Відповідно до п. 1.1. Інвестиційного договору Сторона-1 є Стороною Угоди № 20 «Про дольову участь у будівництві житлових будинків з об`єктами соціально-культурного призначення на вулицях Костромської та Гагаріна у місті Рівному» від 22.08.2007 року (надалі Угода № 20), укладеного між Управлінням капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради, яке в Угоді № 20 іменується як «Замовник», ТОВ «Реноме-Євробуд», яке в Угоді № 20 іменується як «Інвестор 1», ДП «Градобуд-Рівне», яке в Угоді № 20 іменується як «Інвестор 2». Відповідно до п. 1.2. Інвестиційного договору Об`єкт інвестування квартал житлової та громадської забудови на вулицях Костромській та Гагаріна у місті Рівному.
На підставі Інвестиційного договору ПП «Буд Кепітал Менеджмент» зареєстровано в Державному реєстрі право власності на квартири та нежитлові приміщення в Об`єкті інвестування, а саме: квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 , АДРЕСА_27 , АДРЕСА_28 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 , АДРЕСА_31 , АДРЕСА_32 , АДРЕСА_33 , АДРЕСА_34 , АДРЕСА_35 , АДРЕСА_36 , АДРЕСА_37 , АДРЕСА_38 , АДРЕСА_39 , АДРЕСА_40 , АДРЕСА_41 , АДРЕСА_42 , АДРЕСА_43 та приміщення 8/1 та АДРЕСА_44 .
В свою чергу ПП «Буд Кепітал Менеджмент» суму визначену в Інвестиційному договорі не сплатив повністю, лише 08.02.2019 року перерахував суму в розмірі 300 000 грн.
31 травня 2019 року між ДП «Градобуд-Рівне» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (Новий кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги за Інвестиційним договором (надалі Договір про відступлення права вимоги).
Відповідно до п. 1.1. Договору про відступлення права вимоги Первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги виконання грошового зобов`язання до ПП «Буд Кепітал Менеджмент» (далі Боржник), що належать Первісному кредитору, та стає кредитором за Інвестиційним договором від 17 жовтня 2018 року, укладеним між Боржником та Первісним кредитором (далі Основний договір) в частині права на отримання оплати передбаченої п.п. 3.1.-1 3.1.-4 Основного договору, в розмірі 708 872,14 доларів США.
07 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до ПП «Буд Кепітал Менеджмент» про стягнення боргу за інвестиційним договором, в якому просив суд стягнути на його користь 708 872, 14 доларів США.
Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та в разі її невиконання може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

ОСОБА_1 в травні 2020 року звернув ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 24 липня 2019 року у справі № 686/15431/19 до виконання.

Постановою державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України (м. Київ) Остапчук І.О. від 29.05.2020 року № 62211571 відкрито виконавче провадження.

На даний час виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні.

Разом з тим, в провадженні господарського суду Хмельницької області перебувала справа № 924/949/22 за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рівненська брама» до Дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне», Приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради, ТОВ «Реноме-Євробуд», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (ПП «Буд Кепітал Менеджмент») Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Капітал Українська Будівельна Корпорація» про визнання недійсним договору.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 26.04.2023 року у справі № 924/949/22 позов задоволено, визнано недійсним інвестиційний договір від 17.10.2018 року, укладений між дочірнім підприємством «Градобуд-Рівне» та Приватним підприємством «Буд Кепітал Менеджмент». Даним рішенням суду було встановлено, що «ДП «Градобуд-Рівне» уклало два договори з різними особами (позивачем і ПП «Буд Кепітал Менеджмент»), предметом яких є передача одних і тих же прав на будівництво та інвестування об`єкту інвестування за Угодою номер 20. Враховуючи, що ДП «Градобуд-Рівне» під час укладення спірного правочину не мав повноважень на його укладення (не володів правами, які передав), такий договір слід визнати недійсним».

Отже, в зв`язку з встановленою рішенням суду недійсністю Інвестиційного договору ДП «Градобуд-Рівне» не мало будь-яких прав на укладення 31.05.2019 року з ОСОБА_1 . Договору про відступлення права вимоги за Інвестиційним договором від 17.10.2018 року, а тому такий договір є недійсним, оскільки укладений особою, яка не мала повноважень (права) на його укладення.

Відповідно ОСОБА_1 не набув будь-якого права вимоги до ПП «Буд Кепітал Менеджмент» на суму 708 872,14 долари США, а тому будь-яких підстав для звернення ОСОБА_1 до суду про стягнення з ПП «БКМ» боргу за Інвестиційним договором не було, як і не було правових підстав для укладення між сторонами мирової угоди, яка була затверджена ухвалою суду.

Тому у ПП «БКМ» повністю відсутній обов`язок щодо сплати коштів на користь ОСОБА_1 , що є підставою для визнання ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 24.07.2019 року у справі № 686/15431/19 про затвердження мирової угоди, такою що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 25 листопада 2024 року вказану заяву було прийнято до провадження та призначено судове засідання у справі.

29 січня 2025 року представниця ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала до суду заперечення на заяву ПП «Буд Кепітал Менеджмент», у яких зазначила, що ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, який можна визнати таким, що не підлягає виконанню лише у випадку скасування такої ухвали.

В судовому засіданні представник заявника ПП «Буд Кепітал Менеджмент» Бейлик Б.М. підтримав вимоги заяви.

Представниця ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти задоволення вимог заяви з мотивів, викладених у письмових запереченнях, поданих до суду.

Представник Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наданні докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимог заяви з наступних підстав.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень, зокрема мирових угод, затверджених судом у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з частинами першою, другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Разом з цим законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є вичерпними, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Оскільки мирова угода у виконавчому провадженні знаходить своє втілення у певній процесуальній формі, а саме в ухвалі про визнання мирової угоди та закриття провадження, то вона може бути позбавлена юридичної сили лише шляхом скасування ухвали суду, якою вона визнана, за підстав порушення як норм матеріального, так і процесуального права: розгляд питання у незаконному складі суду; ухвала постановлена чи підписана не тим суддею, який розглядав справу; суд визнав мирову угоду щодо прав та обов`язків будь-яких інших осіб, окрім сторін; представник сторони не мав повноважень на вчинення відповідної процесуальної дії; судом при визнанні мирової угоди застосовано закон, який не підлягав застосуванню; судом була визнана мирова угода, що має ознаки нікчемного правочину, тощо. Наявність ознак заперечного правочину в умовах мирової угоди не є обов`язковою підставою для скасування відповідної ухвали.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Оскільки цивільно-процесуальним законодавством визначено спосіб захисту у разі не згоди сторони з мировою угодою, визнаною ухвалою суду, шляхом оскарження саме ухвали суду (пункт 11 частини першої статті 353 ЦПК України), то визнання мирової угоди, яка не є у цивільно-правовому розумінні правочином, недійсною чи такою, що не набрала законної сили, не є належним способом захисту, правильного висновку про що дійшов суд апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 489/3569/22 в ухвалі від 29 травня 2024 року наголосила на неможливості оспорення мирової угоди поза межами процедури перегляду судового рішення, яким її затверджено.

Заявник обґрунтовує необхідність визнання такою, що не підлягає виконанню ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 24.07.2019 року у справі № 686/15431/19 про затвердження мирової угоди на підставі того, що рішенням Господарського суду Хмельницької області від 26.04.2023 року у справі № 924/949/22 було визнано недійсним інвестиційний договір від 17.10.2018 року, укладений між ДП «Градобуд-Рівне» та ПП «Буд Кепітал Менеджмент».

Однак, рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.04.2023 року у справі № 924/949/22 не скасовує законність та обов`язковість ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 24.07.2019 року у справі № 686/15431/19 як судового рішення, та ніяким чином не змінює преюдиційні обставини, встановлені цією ухвалою.

ОСОБА_1 не був учасником справи № 924/949/22, в якій визнано недійсним Інвестиційний договір від 17.10.2018 року, укладений між ДП «Градобуд-Рівне» та ПП «Буд Кепітал Менеджмент», тому судове рішення у даній справі не має преюдиційного значення для ОСОБА_1 .

Окрім того, на підставі Договору про відступлення права вимоги від 31.05.2019 року, укладеного між ДП «Градобуд-Рівне» та ОСОБА_1 , ОСОБА_1 став стороною договору (кредитором) Інвестиційного договору від 17 жовтня 2018 року, укладеного між ПП «Буд Кепітал Менеджмент» та ДП «Градобуд-Рівне» і відповідно набув прав і обов`язків первісного кредитора згідно з договором.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

На час розгляду даної справи Договір про відступлення права вимоги від 31.05.2019 року, укладений між ДП «Градобуд-Рівне» та ОСОБА_1 , а також договір іпотеки від 05 серпня 2019 року, укладений між ПП «БКМ» та ОСОБА_1 є дійсними та підлягають виконанню, а відтак немає обґрунтованих та законних підстав вважати, що вказані правочини є неправомірними і не породжують цивільні права та обов`язки.

Отже, ухвала Хмельницького міськрайонного суду від 24.07.2019 року у справі № 686/15431/19, якою затверджено мирову угоду укладену між ОСОБА_1 та ПП «Буд Кепітал Менеджмент» є виконавчим документом, який є дійсним, ніким не оспорений та не скасований, тому відсутні підстави для визнання такого виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд -

постановив:

В задоволенні заяви Приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 686/15431/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Буд Кепітал менеджмент» про стягнення боргу за інвестиційним договором відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 25 березня 2025 року.

Суддя: