Провадження № 2/127/5277/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

18 березня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Воробйова В.В.,

за участю секретаря Шишкіної К.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві спільної сумісної власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення частки у праві спільної сумісної власності.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва на право власності на житло від 30.01.1997 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла та після її смерті відкрилася спадщина на майно, у тому числі і на належну їй частку у квартирі. Єдиним спадкоємцем, який виявив бажання та прийняв спадщину, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, є племінниця спадкодавця - позивач. Остання, на момент смерті тітки, постійно проживала з нею в одній квартирі та подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини у визначений законом строк. Однак, постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через не зазначення частки у власності померлої, не надання договору про розподіл часток. У зв`язку з цим, позивач позбавлений можливості оформити спадкові права, тому звернулася до суду з цим позовом та просила визначити, що розмір частки пормерлої 10.08.2020 року ОСОБА_3 у спільній сумісній власності на квартиру за АДРЕСА_1 на момент її смерті становила 1/2 її частини.

Ухвалою суду від 12.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в загальному позовному провадженні, надано строк відповідачу на подання до суду відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 29.11.2024 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано у:

- Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» для дослідження в судовому засіданні інформаційну довідку про зареєстровані станом до 2013 року права власності (речові права) на квартиру АДРЕСА_1 ;

- Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради для дослідження в судовому засіданні інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, про зареєстровані з 2013 року права власності (речові права) на квартиру АДРЕСА_1 ;

- приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка В.Б. для дослідження в судовому засіданні належним чином посвідчену копію спадкової справи у нотаріуса за №114/2020, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

17.12.2024 року до суду надійшла копія спадкової справи №114/2020, заведеної до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.12.2024 року - Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 19.12.2024 року інформаційну довідку про зареєстровані станом до 2013 року права власності (речові права) на квартиру АДРЕСА_1 , а також 02.01.2025 року- матеріали інвентаризаційної справи.

Позивач в судове засідання не з`явилася, проте її представник подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Також не заперечили проти ухвалення заочного рішення.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, спадкової справи №114/2020, інвентаризаційної справи №57843 на житловий будинок, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 , виготовленого 20.11.1996 року на ім`я ОСОБА_3 , вбачається, що частка квартири становить 37/1000 частку будинковолодіння, загальна площа квартири становить 55,2 кв.м. (а.с. 7-8).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.01.1997 року виконкомом Вінницької міської ради народних депутатів на підставі рішення виконкому від 30.01.1997 року за №20, згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», ОСОБА_3 та відповідачу ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 , яка складається з 37/1000 частки, загальна площа квартири становить 55,2 кв.м. Право власності на вказану квартиру зареєстроване Вінницьким обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 24.12.1997 року в реєстровій книзі №339, за реєстровим №991/31246 (а.с. 6). Також факт реєстрації цієї квартири за вказаними особами станом на 29.12.2012 року підтверджується відповіддями КП «ВМБТІ» від 15.02.2021 року, від 11.12.2024 року, від 03.01.2025 року (а.с. 72, 77, 92).

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниця (а.с. 9).

Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В.Б. заведена спадкова справа № 114/2020, після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61787590, виданим 23.09.2020 року (а.с. 10).

Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка В.Б. від 09.07.2024 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_1 , після смерті її тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку із тим, що не надано договорів про визначення часток, інформація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про це відсутня (а.с. 11).

Матеріалами справи підтверджується факт родинних відносин між померлою та позивачем, а саме, що померла ОСОБА_3 доводиться тіткою позивачу (а.с. 12-17, 31).

Крім того, згідно з актом №13072, складеного комісією в складі інженера ВВС ТОВ «ЖЕО» Леонтьєвої С.П., начальника ВВС ТОВ «ЖЕО» Чуманової В.Ю., за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 постійно проживала на день смерті ОСОБА_3 , яка померла (а.с. 18).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 114/2020 (а.с. 58-73), 23.09.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка В.Б. із заявою про прийняття спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 рідної тітки ОСОБА_3 (а.с. 59). Таким чином, позивач є спадкоємцем майна померлої, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса від 09.11.2024 року (а.с. 68).

Згідно з витребуваною судом інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.12.2024 року, квартира АДРЕСА_1 в реєстрі відсутня, тобто право власності на цю квартиру не реєструвалося в державному реєстрі (а.с. 75). Інформація аналогічного змісту також була надана суду 03.02.2025 року (а.с. 100-101).

У зв`язку з тим, що частки співвласників у спільній сумісній власності на квартиру не визначені, співвласником квартири була особа, яка померла ОСОБА_3 . Позивач ОСОБА_1 не має можливості в позасудовий спосіб за погодженням із іншим співвласником визначити розмір частки померлої, та не має змоги належним чином розпоряджатись належним їй майном в порядку спадкування, тому виникла необхідність звернутись до суду для визначення розміру цієї частки, відповідно до розміру частки в праві власності на квартиру.

Як встановлено судом із зазначеного свідоцтва про право власності на житло, спірна квартира АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , однак розмір частки співвласників у спільній сумісній власності не визначений.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивачів (за первісним та зустрічними позовами) шляхом визначення часток спадкодавців, які належали їм на день смерті (тобто на момент, коли їх правоздатність не припинилась) у праві спільної сумісної власності на спірні земельні ділянки з метою реалізації прав позивачів на спадкування.

Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, врегульовані нормами спадкового права, а також нормами ЦК України щодо власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частинами 1, 2 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Згідно зі ст. 370 ч. 2 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах (ст. 1226 ч. 1 ЦК України).

Суд зазначає, що будь-яких домовленостей між співвласниками житлової будівлі щодо іншого розміру часток (крім як право на земельну ділянку пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди) у праві спільної сумісної власності судом не встановлено (суду з цього приводу не надано жодних доказів).

При цьому суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про те, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.ст. 13, 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 317, 355, 357, 368, 370, 372, 1216-1218, 1223, 1226, 1268 ЦК України, п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 89, 211, 259, 263-265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві спільної сумісної власності - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у праві спільної сумісної власності на квартиру за АДРЕСА_1 , на момент її смерті становила 1/2 частка.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 21.03.2025 року.

Суддя: