Провадження №2-з/752/50/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Дураєвої А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення доказів, зазначив, що разом із позовною заявою подав наступні докази переклад сертифіката №UA2107/241 типу «Greener and Safe» від 19.07.2021, який підтверджує, що екологічний клас транспортного засобу, який є предметом спору, становить Євро-2, а також лист ТОВ «СКАНІЯ УКРАЇНА» №106 від 27.05.2024. Ці докази лише підтверджують, що на території України транспортний засіб зазнав змін, однак належним чином не був перереєстрований.

Додатково він отримав копію сертифіката відповідності №UA.CTR.003.4451-16 від 08.10.2016, який підтверджує, що транспортний засіб був імпортований на територію України з екологічним класом Євро-5.

Враховуючи розбіжності у наявних доказах, єдиним компетентним джерелом, який може надати вичерпну та достовірну інформацію щодо технічних характеристик транспортного засобу Scania R420 LA4X2MNA, VIN НОМЕР_1 , 2007 р.в., державний номер НОМЕР_2 , є Головний офіс SCANIA AB PUBL (SE-151 87 Sodertalje, Sweden), проте SCANIA AB PUBL у наданні інформації на його особистий запит відмовило.

Вважає, що має право звернутися до суду з проханням про направлення офіційного судового запиту до Головного офісу SCANIA AB PUBL.

Зі свого боку він вичерпав усі можливі засоби для отримання необхідних доказів, однак без офіційної відповіді від виробника транспортного засобу неможливо встановити істину у справі. Якщо позивач не може самостійно отримати певні докази, він вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Щодо передачі судових документів за кордон, цей процес регулюється Гаазькою конвенцією 1965 року, яка діє в Україні відповідно до закону від 19.10.2000 № 2052-ІІІ.

Згідно зі статтею 3 Конвенції, компетентний орган або судовий працівник запитуючої країни направляє запит Центральному Органу іншої держави у встановленій формі.

Легалізація чи додаткові формальності не потрібні, але до запиту додається документ або його копія у двох примірниках.

Відповідно до Інструкції, затвердженої наказом Мін`юсту та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 № 1092/5/54 документи для вручення за кордоном складаються мовою запитуваної держави або супроводжуються перекладом.

Просив суд здійснити міжнародний судовий запит до SCANIA AB (PUBL) (SE-151 87 Sodertalje, Sweden) з наступними питаннями:

1. Який екологічний клас транспортного засобу Scania R420 LA4X2MNA (VIN: НОМЕР_1 ) на момент його виробництва?

2. Чи вносилися зміни до модифікації зазначеного транспортного засобу (у тому числі зміни у VIN-код) та коли саме?

3. Чи міститься в базі даних Головного офісу SCANIA AB інформація будь-які про сервісні чи ремонтні операції, що могли вплинути на технічні характеристики транспортного засобу?

Позивач підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач звернувся до суду з клопотанням про забезпечення доказів шляхом здійснення міжнародного судового запиту до компанії-виробника автомобілів Scania.

Згідно з ч. 1-3 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи вищенаведені норми права у сукупності з вимогами заявника суд зазначає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

У постанові від 01.04.2020 у справі № 367/6751/18-ц Верховний Суд зазначив, що забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Таку ж правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові 11.03.2020 у справі №9901/608/19.

Суд вважає, що заявник не довів, що існує реальна підстава вважати, що докази, які він наразі просить суд витребувати, можуть бути втрачені або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Іншого належного обґрунтування необхідності забезпечення доказів заява не містить.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів.

Керуючись ст.ст. 116, 118, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складений 02.04.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова