Справа № 537/5122/24
Провадження № 2/524/2112/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., представника позивача Мулявки С.О., представника відповідача Щербини С.В. розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ТОВ «Будівельна фірм «Хімзахист» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки

УСТАНОВИВ:

В провадженні Автозаводського районного суду м.Кременчука знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ «Будівельна фірм «Хімзахист» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Сторони дійшли висновку, що взаємні домовленості і поступки є найбільш доцільним способом вирішення спору між ними та домовились про укладення мирової угоди.

В підготовчому судовому засіданні представники сторін просили суд затвердити мирову угоду. Вказали, що на їх переконання умови мирової угоди не порушують права та інтереси інших осіб та не суперечать вимогам законодавства.

Суд, вислухавши клопотання представників сторін, проаналізувавши умови мирової угоди, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 1,5 ст. 207 Цивільного процесуального кодексу України Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до умов укладеної між сторонами мирової угоди, Позивач та Відповідач домовились про добровільну передачу від Відповідача до Позивача нерухомого майна в рахунок погашення заборгованості та просили суд визнати за Позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Хімзахист» право власності на іпотечне майно.

Отже, результатом затвердження судом мирової угоди є визнання за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 березня 2018 року по справі № 760/14438/15-ц(Провадження № 14-38цс18) підтвердила висновок Верховного Суду України щодо порядку звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за іпотекодержателем, визначивши, що передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду. Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі. Суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання право власності на нього за іпотекодержателем.

Відтак, суд вважає, що умови укладеної між сторонами мирової угоди фактично направлені на передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, що є неможливим в судовому порядку, оскільки це є позасудовим способом звернення стягнення.

Крім того, суд враховує те, що відповідно до пункту 5-2 розділу VI ЗУ «Про іпотеку» у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

Отже, на період дії воєнного стану зупинено дію деяких статей ЗУ «Про іпотеку», які регулюють питання щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

З цих підстав, суд вважає, що в даному випадку умови мирової угоди із вимогами про визнання за іпотекодержателем права власності на предмети іпотеки суперечать вимогам законодавства, а тому відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд відмовляє у затвердженні мирової угоди.

Керуючись ст. 19, 142, 207, 208, 222, 255, 256, 258-261 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у затвердженні мирової угоди, укладеної між ТОВ «Будівельна фірм «Хімзахист» до ОСОБА_1 17.02.2025.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.03.2025

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ