Справа № 487/8965/24
Провадження № 2/487/612/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: Головуючого судді - Притуляк І.О., за участю: секретаря судового засідання Богатої А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовом до Миколаївської міської ради, відповідно до якого просила:

встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрацію шлюбу з листопада 2010 року по день смерті ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 ;

встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності на житло, виданого Житлово-комунальним управлінням ДП Чорноморський суднобудівний завод 06.12.1993 на підстававі розпорядження №1204 від 06.12.1993;

визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що з листопада 2010 року проживала разом з ОСОБА_2 у належній йому квартирі АДРЕСА_2 , однією сім`єю як чоловік та дружина. Вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Несли спільні витрати з утримання квартири в якій проживали, здійснювали поточні ремонти житла.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_2 .

З метою оформлення своїх спадкових прав, після смерті чоловіка, вона звернулася до нотаріуса, однак Постановою від 02.02.2024 у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, по причині не надання доказів про її проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, як то передбачено ст.1264 ЦК України. А також у зв`язку з робіжностями написання прізвища спадкодавця ОСОБА_2 у правовстановлюючому документі на спадкове майно.

Вищезазначені обставини і слугували підставою для її звернення до суду для захисту своїх спадкових прав.

Ухвалою суду від 17.10.2024 позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

23.10.2024 представник відповідача Миколаївської міської ради надала до суду письмові пояснення, відповідно до змісту яких у задоволені позову просила відмовити, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів, сукупність яких могла б підтвердити факт її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

Ухвалою суду від 23.12.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала. Вказала, що у 2010 році вони познайомилися з ОСОБА_2 , а з листопада цього ж року стали проживати однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, у належній йому квартирі АДРЕСА_2 .

Вели спільне господарство та побут, здійснювали поточні ремонти житла, спільно придбали меблі та техніку. Вказала, що особисто постійно здійснювала оплату житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, спочатку у ощадних касах а в подальшому через особистий застосунок «Приват24»

Один одного вони з ОСОБА_2 сприймали як подружжя. Стверджувала що за деякий час до смерті, ОСОБА_2 пропонував їй зареєструвати шлюб, також мав намір оформити на її ім`я заповіт, однак на це не вистачило часу.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з`явилася, надала заяву, за якою розгляд справи просила провести за її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 29.07.2023).

З 17.04.1987 та по момент смерті ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ).

Позивач, у встановлений законом строк звернулася до Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 ..

Постановою нотаріуса від 02.02.2024 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_2 , по причині не надання доказів про її проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, як то передбачено ст.1264 ЦК України. А також у зв`язку з робіжностями написання прізвища спадкодавця ОСОБА_2 у правовстановлюючому документі на спадкове майно.

При вирішенні заявленої ОСОБА_1 вимоги про встановлення факту проживання з ОСОБА_2 як чоловіка ті жінки без шлюбу та встановлення факту належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, суд виходить з наступного.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати й факти, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до п.п.5,6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, судом може бути встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; та факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. п. 2, 23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка за відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.08.2024 у справі №487/1722/24, заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Миколаївська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та встановлення факту наявності правовстановлюючого документу, з урахуванням приписів ч.4 ст.315 ЦПК України та заперечень заінтересовонаї особи, було залишено без розгляду.

З урахуванням викладеного, вказані вимоги розглядаються судом у порядку позовного провадження.

Згідно із частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя.

Як зазначено у Постанові ВП Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №554/8023/15-ц вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити такі факти: спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.

Так дослідивши надані позивачем письмові докази та заслухавши покази свідків, суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одніє сім`єю без шлюбу у період з листопада 2010 року по день смерті ОСОБА_2 ..

Так позивачкою було надано наступні письмові докази, копії яких долучено до матеріалів справи, а оригінали були оглянуті в судовому засіданні.

Особисті документи ОСОБА_2 , а саме свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 10.01.1953; паспорт серії НОМЕР_3 (копія); довідку про присвоєння ідентифікаційного коду від 25.12.1998; військовий квиток НОМЕР_4 ; Пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 ; трудову книжку; дипломи, сертифікати та свідоцтва щодо професійної діяльності у галузі торгівельного мореплавання на суднах закордонного плавання.

Документи, що підтверджують право власності ОСОБА_6 на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 , а саме: Свідоцтво про право власності на житло, видане Житлово-комунальним управлінням ДП Чорноморський суднобудівний завод 06.12.1993 на підстававі розпорядження №1204 від 06.12.1993; Ордер №698 від 23.03.1987, виданий Виконкомом Севастопольської міської ради, на ім`я ОСОБА_2 на право вселення до вказаної квартири.

Також позивачем надано технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 , оформлений на ім`я ОСОБА_2 та Договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, укладений 06.12.1993 між ЖКУ №3 та ОСОБА_2 ..

Договір купівлі-продажу побутової техніки, покупцем якої значиться ОСОБА_2 від 11.04.2012 та товарний чек №80461 від 11.04.2012.

Замовлення №19325/3126 від 01.06.2012 на придбання металопластикових вікон та їх монтаж у квартирі АДРЕСА_2 .

Договір №1199 від 02.09.2014 на виготовлення та монтаж металопластикових вікон та платіжні документи на придбання будівельних матеріалів для облаштування металоконструкції.

Платіжні інструкції, квитанції за 2022-2023 роки, відповідно до яких ОСОБА_1 сплачувала житлово-комунальні послуги за квартиру АДРЕСА_2 .

Спільні фотографії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 2012 року.

Акт від 23.08.2023, складений мешканцями будинку про те, щоз листопада 2010 року по 28.07.2023, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 .

Також судом було отримано покази свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , які пояснили, що є мешканцями будинку АДРЕСА_3 та сусідами позивачки та померлого ОСОБА_2 ..

Зазначили, що ОСОБА_1 проживала спільно з ОСОБА_2 однією сцм`єю у квартирі АДРЕСА_4 , з листопада 2010 року, вели спільний побут.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вказали, що більш тісно спілкувалися з ОСОБА_2 та він у спілкуванні, вважав ОСОБА_1 за дружину.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що разом зі своїм поуіним чоловіком, дружили з сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та часто бували у них в гостях. Позивач виконувала обов`язки господині дому. Також підтвердила той факт, що позивач спільно з померлим проводили ремонтні роботи у квартирі, купували побутову техніку.

Свідки підтвердили той факт, що похованням ОСОБА_2 займалася позивач.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участь у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги, інші обставини які засвідчують реальність сімейних відносин.

Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки, як ознака наявності сім`ї, на законодавчому рівні не визначена. Водночас, строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну сімейне життя, вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини», Суд визначив, що поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші сімейні de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом.

Згідно з пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки відносини між подружжям мають, насамперед, глибоко особистий характер, то й правовому регулюванню особистих немайнових відносин у сімейному праві надається особливе значення. Суспільні зв`язки, що складаються в сім`ї, є глибоко особистими, багато в чому інтимними і ґрунтуються на почуттях любові та взаємної прихильності. В Сімейному кодексі України, порівняно з КЗпШС, збільшена кількість норм, які регулюють особисті немайнові відносини подружжя. Проте велика кількість особистих відносин між подружжям знаходиться поза сферою правового регулювання. В силу своєї делікатності та інтимності вони не піддаються зовнішньому впливу, що вказує на їх особливий характер. До особистих немайнових прав подружжя СК України відносить ті, які є найбільш важливими та на які можна впливати нормами сімейного права.

Загальними засадами регулювання особистих немайнових відносин між подружжям згідно зі ст. 7 СК України є здійснення їх з урахуванням права на таємницю особистого життя подружжя, права кожного з них на особисту свободу та неприпустимість свавільного втручання в сімейне життя; відсутність привілеїв чи обмежень кожного із подружжя за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками; здійснення прав та обов`язків кожним із подружжя на рівних засадах. Цей принцип базується на загальних положеннях ст. 24 Конституції України й означає право кожного з подружжя на особисту свободу; спільне вирішення питань материнства, батьківства, виховання й освіти дітей, інших питань життя сім`ї; право кожного з подружжя на повагу до своєї індивідуальності; обов`язок подружжя щодо побудови сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, спільної турботи про матеріальне забезпечення сім`ї та розвиток дітей.

Відтак, суд зазначає, що первісним чинником з метою визначення, чи перебувають особи у відносинах, тотожних загальновизнаному поняттю сім`ї, є встановлення наявності у осіб спільних особистих немайнових прав та обов`язків - врегульованих нормами сімейного права відносин стосовно особистих немайнових благ та інтересів осіб, які перебувають у шлюбі.

Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2019 року в справі № 643/6799/17 роз`яснив, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Таким чином, з наведеного положення випливає головна ознака подружніх відносин: наявність факту спільного проживання, ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.

З огляду на наведене, системний аналіз наявних у справі доказів, відсутність дозволяє суду дійти висновку, що позивачка, на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України, надала суду належні і допустимі докази на підтвердження факту проживання однією сім`єю разом із ОСОБА_2 у період з листопада 2010 року день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , якими довела наявність спільного побуту та проживання, спільного утримання житла та покращення його стану (шляхом проведення ремонтних робіт), тобто відносин, що за своєю суттю відповідають відносинам, притаманним подружжю.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану №6 від 18.02.2025, у реєстрі відсутня інформація щодо актового запису про шлюб ОСОБА_1 за період з 20.06.1974 по 18.02.2025.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану №9 від 19.02.2025, до реєстру внесено реєстраційний запис про розірвання шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 №641 від 30.10.1985 року.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану №8 від 19.02.2025, у реєстрі відсутня інформація щодо актового запису про шлюб ОСОБА_2 за період з 26.09.1955 по 19.02.2025.

Відтак, суд вважає встановленим, що у період з листопада 2010 року до дня смерті ОСОБА_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою АДРЕСА_1 , оскільки у цей період вони жили разом, вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю, та не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі.

Обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку, судом не встановлено.

Також судом встановлено, що у Свідоцтві про право власності на житло, виданому Житлово-комунальним управлінням ДП Чорноморський суднобудівний завод 06.12.1993 на підстававі розпорядження №1204 від 06.12.1993, прізвище власника квартири АДРЕСА_2 помилково зазначено як « ОСОБА_9 ».

Факт належності особі правовстановлюючого документу підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов:

1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення;

Належність ОСОБА_2 . Свідоцтва про право власності на житло від 06.12.1993 року, підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_6 та свідоцтвом про смерть НОМЕР_7 від 29.07.2023, відповідно до яких його прізвище зазначено « ОСОБА_10 »

Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для позивачки юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації її спадкових прав, суд приходить до висновку, що вимога ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При вирішенні заявленої вимоги про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , суд виходить з наступного.

За змістом статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до приписів ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними.

Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, третьої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №14/2023, заведеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Лашиною О.П. 31.08.2023, після смерті ОСОБА_2 , інші спадкоємці як за законм так і за заповітом відсутні.

Враховуючи, що спадкоємці першої третьої черги за законом відсутні, ОСОБА_11 отримує право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , як спадкоємець за законм четвертої черги.

При цьому, з урахуванням відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також оспорювання її права власності представником Територіальної громади в особі Миколаївської міської ради, порушені спадкові права ОСОБА_1 підлягають поновленню у судовому порядку, шляхом визнання за нею права власності на спірну квартиру.

Керуючись ст.ст. 5-8, 10, 11, 213, 214, 215, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу з листопада 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою АДРЕСА_1 .

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності на житло, а саме квартиру АДРЕСА_2 , виданого Житлово-комунальним управлінням ДП Чорноморський суднобудівний завод 06 грудня 1993 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту винесення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , , РНОКПП: НОМЕР_8 .

Відповідач: Миколаївська міська рада, місце знаходження вул.Адміральська, 20 ; м.Миколаїв; ДРПОУ 26565573.

Головуючий суддя: І.О. Притуляк