Справа №351/2079/24
Номер провадження №2/351/241/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

за участі секретаря - Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулась у суд із позовом до Заболотівської селищної ради про визнання права власності на земельні ділянки.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії Р1 №184500 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподасрького виробництва, площею 0,73 га, що знаходиться на території Заболотівської селищної ради.

17.09.2025 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , але отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що вищезгаданий державний акт виданий на ім`я померлої після її смерті.

У зв`язку із тим, що позивач не може реалізувати своє право на спадщину, змушена звернутися із даним позовом до суду.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач, представник Заболотівської селищної ради подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без участі представника селищної ради та на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , слідує, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р1 №184500, виданого 20.02.2003 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №402, ОСОБА_3 належить земельна ділянка, площею 0,73 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Заболотівської селищної ради.

Відповідно до довідки №196 від 06.09.2019р. наданої Іллінецьким старостинським округом Заболотівської селищної ради слідує, що за ОСОБА_3 , 1922 р.нар., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №184500. На день смерті ОСОБА_3 , була зареєсрована і проживала одна в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 , в управління спадковим майном вступила ОСОБА_1 , яка хоронила тіло померлої та робила поминальний обід.

З довідки від 17.09.2024р. №1517/02-14, виданої Першою Снятинською державною нотаріальною конторою Коломийського району Івано-Франківської області слідує, що після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживала в с. Іллінці Коломийського району, заведена спадкова справа №321/2024. Спадкоємцем за заповітом на все майно є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька с. Іллінці Коломийського району Івано-Франківської області .

Постановою Першої Снятинської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці с. Іллінці Коломийського району відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,73га, що розташовані на території Іллінецької сільської Ради Коломийського району.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачем право власності на земельні ділянки площею 0,73га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Іллінецької сільської Ради Коломийського району Івано-Франківської області та належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №184500 виданого 20.02.2003 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №402, у порядку спадкування за заповітом.

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) право власності на земельну ділянку площею 0,73га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Іллінецької сільської Ради Коломийського району Івано-Франківської області та належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №184500 виданого 20.02.2003 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №402, у порядку спадкування за заповітом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ