Справа № 202/2039/24
Провадження № 2/202/465/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Десятерика Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про зобов`язання вчинити певні дії. відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

03.02.2024 року позивач через свого представника авдоката ОСОБА_2 , звернувся до суду з цим позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2024 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08.02.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду у порядку загального позовного провадження.

В обґрунтування позову представником позивача зазначено, що 14.04.2021 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було постановлено ухвалу по справі №333/3020/20, котрою було закрито провадження за у справі позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Підставою для прийняття цієї ухвали стало здійснення перерахунку заборгованості останнього і та обставина, що в період з 29.06.2017 року по 30.06.2020 року ОСОБА_1 був військовослужбовцем і на нього поширювалась дія ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до цієї норми Закону, військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. За таких умов, йому не повинні були нараховуватися відсотки за користування кредитом. Дана обставина виключає задоволення позовних вимог в частині стягнення з нього заборгованості за відсотками. Крім того, ОСОБА_1 було погашено перед АТ «Акцент-Банк» борг у розмірі 12 500,00 грн.

У вказаній вище ухвалі Комунарським районним судом м. Запоріжжя було вирішено питання щодо судових витрат. Так, судовий збір, сплачений, відповідно до квитанції №879690333 від 21.05.2020 року було компенсовано АТ «Акцент-Банк» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких умов, питання щодо заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Акцент-Банк» було вирішено. Інших кредитів, банківських карток та заборгованості позивач перед відповідачем не має.Вказана ухвала не оскаржувалася сторонами та набрала законної сили.

Починаючи з 24.02.2024 року, позивач знаходиться у лавах Збройних Сил України на посаді старшого солдата та обліковується за військовою частиною НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . Між тим, з початку 2022 року та на даний час на номер мобільного телефону ОСОБА_1 постійно, з невеликою періодичністю, поступають SMS-повідомлення та телефонні дзвінки з колл-центру АТ «Акцент-Банк» з вимогою погасити заборгованість перед баонком, котра випливає із суми раніше сплаченого останнім судового збору по справі №333/3020/20, що оформлена як кредит.

Представником позивача зазначено, що дана обставина є переслідуванням позивача без правових підстав. Вона систематично протягом тривалого часу спричиняє позивачеві сильне душевне хвилювання, приниження гідності та відчуття несправедливості, оскільки борг перед відповідачем є давно погашеним в повному обсязі. Небажання спеціалістів відповідача чути його доводи та розібратися у ситуації, що склалася; доволі частий тяжкий емоційний фон, який він вимушений переживати знаходячись в лавах армії, яка активно веде бойові дії по захисту України спричиняють йому моральну шкоду, яка полягає у систематичному приниженні його гідності та душевних стражданнях.

Враховуючи ту обставину, що дохід позивача за 2022-2023 роки сумарно складає 2 453 023 грн. 79 коп., а його тероризування постійно та систематично протягом всього того періоду, на думку представника позивача, розумним та справедливим способом відновлення прав є компенсація моральної шкоди у розмірі 2 453 023 грн. 79 коп. та зобов`язання відповідача вибачитися перед ним шляхом здійснення відповідної публікації на його офіційному веб-сайті https://a-bank.com.ua/.

В судовому засіданні позивач зазначив, що при здійсненні телефонних дзвінків представники АТ «Акцент-Банк» називали його боржником, негідником, шахраєм, хоча на той момент він не мав жодних фінансових зобов`язань перед банком. Вказані дії його принизили.

Також зазначив, що банк повинен вибачитися перед ним. А сума відшкодування у розмірі 2 453 023 грн. 79 коп. фактично є сумою, котру йому заплатила держава за період проходження служби в лавах Збройних Сил України.

Представник відповідача АТ «Акцент-Банк» у судове засідання не з`явився. Надіслав на адресу суду відзив, в котрому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на користь АТ «Акцент-Банк» судові витрати на оплату правової допомоги в розмірі 5 000,00 грн.

У відзиві на позов зазначено, що 21.02.2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Акцент-Банк» було укладено кредитний договір. Банк свої зобов`язання виконав, надав клієнту кредитні кошти, однак останній порушив свої зобов`язання та не провів своєчасні погашення заборгованості.

У зв`язку із зазначеним, банк був вимушений звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості .

Під час розгляду справи №333/3020/20 у Комунарському районному суді м.Запоріжжя клієнт звернувся до банку з документами, що підтверджують статус військовослужбовця та пільги, після чого банком було проведено перерахунок, а залишок заборгованості позивачем погашено. До відкриття провадження у вказаній справі, клієнт не надав банку документів щодо свого пільгового статусу та не гасив заборгованість до початку судового розгляду.

Про дані обставини банком було повідомлено суд, після чого судом постановлено ухвалу про закриття провадження у зв`язку з відмовою від позову. Підставою такого закриття слугував той факт, що саме клієнт визнав наявність між сторонами договірних зобов`язань та своєї заборгованості за ними, і погасив її. Саме тому суд задовольнив прохання банку щодо стягнення судового збору на користь банку, однак через те, що клієнт має пільги, кошти постановлено було повернути за рахунок Державного бюджету.

Банк обліковує наявну заборгованість клієнта за судовими витратами до тих пір, доки рішення суду (ухвала або постанова), котрим вирішено питання про даний борг, не набере законної сили. Також представником банку зазначено, що клієнт при розгляді справи №333/3020/20 погасив лише заборгованість за кредитом, але не компенсував витрати на сплату судового збору, через що банк, подаючи заяву про відмову від позову, просив суд стягнути судовий збір саме з нього.

Однак на адресу банку не надходила ухвала суду від 14.04.2021 року, що набрала законної сили, тому банк не мав підстав для списання заборгованості з клієнта та подання ухвали на виконання до УДКУ.

Також представник банку зазначає, що при підписанні Анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківського обслуговування від 30.03.2018 року між сторонами фактично укладено договір про надання фінансових послуг згідно п.5 ст.9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», який складається з індивідуальної частини (Анкета-заява) та публічної частини (Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку).

Відповідно до п.2.1.1.8.7. УтП, банк має право інформувати клієнта про стан його рахунків.

Щодо стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача, представник банку зазначив, що між сторонами наявні договірні відносини і згідно умов кредитного договору стягнення моральної шкоди не передбачено.

Відповідач при супроводженні даної справи очікує понести витрати у розмірі 5 000,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Дана сума передбачена п.4.2 Договору про надання правової допомоги, а саме, додатковий гонорар за ведення кожної конкретної судової справи клієнта виплачується адвокату у вигляді гонорару успіху, котрий становить 5% від ціни позову, але не менше 3 000,00 грн. та не більше 15 000,00 грн., по справах немайнового характеру 5 000,00 грн.

Тому представник відповідача просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

З`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову з задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.02.2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Акцент-Банк» був укладено кредитний договір шляхом підписання позивачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

У зв`язку з не невиконанням зобов`язань за кредитним договором, АТ «Акцент-Банк» звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (справа №333/3020/20).

За результатом розгляду даної справи Комунарським районним судом м.Запоріжжя 14.04.2021 року постановлено ухвалу, котрою закрито провадження у справі за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі пункту 4 частини 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відмовою позивача від позову через сплату боржником заборгованості в розмірі 12 500 грн.; зазначено, що сплачений, відповідно до квитанції №879690333 від 21.05.2020 року, судовий збір в розмірі 2 102 грн. компенсувати АТ «Акцент-Банк» за рахунок держави (а.с.36-37).

Представником відповідача у відзиві зазначено, що ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 14.04.2021 року АТ «Акцент-Банком» не отримало. Не заперечує, що на мобільний номер ОСОБА_1 представниками банку здійснювалися телефонні дзвінки і направлялися СМС повідомлення щодо заборгованості зі сплати судового збору в розмірі 2 102 грн.

З аудіо запису телефонної розмови співробітника АТ «АкцентБанк» і ОСОБА_1 , наданого позивачем, вбачається, що представник банку нагадує позивачеві про необхідність сплати судового збору; образи або погрози з боку представника АТ «АкцентБанк» на адресу ОСОБА_1 не висловлювались; представник банку спокійно розмовляє з позивачем.

Відповідно до п.2.1.1.8.6. витягу з Умов та правил надання банківських послуг, АТ «Акцент-Банк» банк інформує клієнта про заборгованість за кредитними договорами (у тому числі про заборгованість за кредитними картками), розмір поточних платежів, активацію продуктів і послуг Банку, а також інші правила користування платіжною карткою та умови кредитного договору, включаючи внесені в них зміни шляхом використання функції SMS-повідомлень.

Відповідно до змісту ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання моральної шкоди іншій особі. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно частини 1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до частини 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно частини 3 ст. ст. 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі №761/26293/16-ц (провадження №14-64цс19) відзначено, що Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов`язання (стаття 611 ЦК України) може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом, а також якщо умови про відшкодування передбачені укладеним договором. Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я продукцією у випадках, передбачених законом».

Відповідно до положень частини 3 ст. 12, частини 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як випливає з положень ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується за наявності таких умов: винної протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача шкоди і наявності такої шкоди (отриманих в результаті цієї поведінки душевних страждань тощо).

Проаналізувавши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем ОСОБА_1 наявності протиправної поведінки з боку АТ «АкцентБанк» у зв`язку зі здійсненням телефонних дзвінків, направленням СМС-порвідомлень і нагадуванням про необхідність сплатити судовий збір.

Як вбачається з положень п.2.1.1.8.6. витягу з Умов та правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, що уклав позивач, у АТ «Акцент-Банк» у банку є право інформувати клієнта про заборгованість за кредитними договорами (у тому числі про заборгованість за кредитними картками), розмір поточних платежів, активацію продуктів і послуг Банку, а також інші правила користування платіжною карткою та умови кредитного договору, включаючи внесені в них зміни шляхом використання функції SMS-повідомлень.

Не отримавши ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 14.04.2021 року про закриття провадження у справі за позовом АТ «АкцентБанк», де зазначено про компенсацію судового збору за рахунок коштів Державного бюджету, у зв`язку з тим, що банк відмовився від позову після сплати ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, банк нагадував позивачеві про необхідність сплати на користь АТ «АкцентБанк» витрат по сплаті судового збору. При цьому встановлено, що під час телефонної розмови з боку представника АТ «АкцентБанк» не було образливих, погрожуючих висловлень на адресу позивача.

Зазначене дає суду підстави вважати, що права позивача з боку АТ «АкцентБанк» порушено не було, тому підстав для задоволення позову немає.

Відмовляючи у задоволені позову, суд відносить судові витрати на користь держави, оскільки відповідно до пункту 12 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач, як військовослужбовець під час виконання бойового завдання, звільнений від сплати судового збору.

Витрати відповідача АТ «АкцентБанк» на правову допомогу у розмірі 5000 грн. нічим не підтверджені, тому не можуть бути стягнуті з позивача.

Керуючись ст. ст. 4,5,12,81,141, 259, 263-265, 268ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у позовних вимогах до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя - Бєльченко Л.А.