Провадження №2/523/627/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2025 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Ячменьової Д.В.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

19 вересня 2024 року до Суворовського районного суду м. Одеси через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 201 від 06 серпня 2020 року у розмірі 50057,89 грн, посилаючись на те, що між сторонами укладений кредитний договір, на підставі якого відповідачка отримала кредитну карту з кредитним лімітом 8000 грн, який у подальшому було збільшено до 30800 грн. Через порушення відповідачкою своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів станом на 01 липня 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 50057,89 грн, з яких 30551,66 грн заборгованість за кредитом, та 19506,23 грн заборгованість за відсотками, які позивач просить стягнути разом із понесеними судовими витратами.

23 вересня 2024 року після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи є клопотання представника про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, вказавши на те, що вона є особою з інвалідністю ІІ групи, вимушена була взяти кредит, проте виплачувати його не змогла через стан здоров`я, але зобов`язання буде виконувати.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідачку, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи встановлено, що 06 серпня 2020 року ОСОБА_1 підписала заяву № 201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої отримала кредитну карту з кредитним лімітом у сумі 8000 грн, який 15 травня 2022 року остаточно був збільшений до 30800 грн, із сплатою відсотків за користування кредитом та інших платежів, зазначених у заяві відповідно до тарифів банку.

Усі основні умови кредитування, зокрема, строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в залежності від типу кредитної картки. Також підписанням цієї заяви відповідачка підтвердила, що нею отримана у непошкодженому стані платіжна картка і ПІН, а також вона ознайомлена із правилами користування платіжною карткою, з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Тарифами Банку.

Позивач свої зобов`язання за умовами кредитного договору виконав у повному обсязі: відкрив поточний рахунок на ім`я ОСОБА_1 , видав кредитну картку НОМЕР_1 з кредитним лімітом у розмірі 8000 грн.

З наявної в матеріалах справи довідки збільшення кредитного ліміту до договору № 201 від 06 серпня 2020 року вбачається, що кредитний ліміт на картці згідно з умовами договору збільшувався, остаточно 15 травня 2022 року до 30800 грн.

ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та частково їх повертала.

У зв`язку з порушенням відповідачкою зобов`язань щодо внесення грошових коштів для погашення заборгованості за кредитними договором та з урахуванням внесених коштів на погашення боргу, відповідно до розрахунку станом на 01 липня 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 50057,89 грн, з яких 30551,66 грн заборгованість за кредитом, та 19506,23 грн заборгованість за відсотками.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

З виписки за картковим рахунком вбачається, що позичальниця користувалася кредитними коштами та частково виконувала свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів.

На підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірного зобов`язання, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення боргу за кредитом в розмірі 50057,89 грн, підлягають задоволенню, так як фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи довічно з дитинства відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 24 березня 2020 року за № НОМЕР_3 , та звільнена від сплати судового збору у всіх судових інстанціях на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем, слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 354-355 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (місцезнаходження: вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070, ) заборгованість за кредитним договором № 201 від 06 серпня 2020 року станом на 01 липня 2024 року у розмірі 50057,89 грн.

Компенсувати Акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» (місцезнаходження: вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070, ) судовий збір у розмірі 2422,40 грн, сплачений за подачу позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до платіжної інструкції № 131 від 04 вересня 2024 року за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Суддя

Повне рішення складено 28 березня 2025 р.