Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6231/24 Головуючий у 1-й інст. Рожкова О. С.
Категорія 70 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Григорусь Н.Й., Талько О.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №296/6231/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Рожкової О.С.

встановив:

У травні 2024 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 від всіх видів доходів відповідача, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту подачі позову до досягнення дітьми 18 років.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 16.07.2011 року сторони уклали шлюб, в якому у них народилися сини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Посилаючись на те, що діти перебувають на її утриманні, відповідач у добровільному порядку не допомагає, участі у їх вихованні не приймає, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на дітей у судовому порядку.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж 100 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 08 липня 2024 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та постановити нове, яким рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 жовтня 2024 року змінити, зменшивши розмір аліментів до 1/6 частини доходів відповідача.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції в рішенні зазначено, що він погоджується з вимогами позивача про стягнення на її користь по 1/3 частині його доходу, але ж він не погоджується з твердженням суду, що відрахування повинні бути не менш ніж 100 % прожиткового мінімуму.

Зазначає, що його середньомісячні доходи, згідно долученої ним до апеляційної скарги довідки, складають 10 692,43 грн. (за мінусом податків), також він винаймає житло за 4 000,00 грн. на місяць, то ж йому залишається 6 692,00 грн. згідно рішення суду від заробітку відрахують 3 564,00 грн. аліментів, але ж прожитковий мінімум 3 196,00 грн. на кожного.

Вказує, що у нього не залишається навіть мінімум на харчування. У нього тяжка праця, він працює газозварювальником.

Тому вважає, що рішення суду не відповідає вимогам закону, та не може бути залишено в силі.

Позивач скористалась своїм правом та подала відзив на апеляційну скаргу.

На спростування доводів апеляційної скарги вказувала, що згідно із ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів у 1/6 частини від усіх доходів є занадто зменшеним, та не відповідає навіть мінімально гарантованому державою розміру аліментів.

Зазначає, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Вказує, що вона офіційно працює на двох роботах для того, щоб забезпечити належний рівень життя та соціального розвитку дітей, на їх виховання та забезпечення вона витрачає всі свої кошти, а це в свою чергу говорить про те, що вона з апелянтом не в рівних умовах.

Відповідачем в свою чергу не доведено належним чином заперечення проти позову, не надано розрахунок свого дійсного щорічного доходу та не надано належних та достовірних доказів того, що у нього немає можливості сплачувати аліменти.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 16 липня 2011 року між сторонами по справі був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Каїрської сільської ради Каховського району Херсонської області, про підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 16 травня 2024 року (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21 грудня 2011 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 29 жовтня 2013 року, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5).

Позивач ОСОБА_1 та сини сторін ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 . Фактично проживають на даний час за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками від 05.09.2022 року №1827-, №1827-, №1827- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.10,11,12).

Відповідно до довідки про доходи №1 від 06.01.2025 року, ОСОБА_2 займає посаду електрозварника ручного зварювання 4 розряду Виробничого підрозділу «Відділення «Житомирський колійний ремонтно-механічний завод «Філії «Центр з ремонту АТ «Укрзалізниця», його дохід за період з липня 2024 по грудень 2024 року становить 80 382,47 грн. (а.с.33).

Як вбачається з договору оренди житла від 01.06.2024 року, ОСОБА_2 винаймає квартиру у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 та сплачує 4 000,00 грн. щомісячно (а.с.129-130).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не заперечував щодо задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на дітей у заявленому позивачем розмірі, але не менше ніж 100 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для покладення на відповідача обов`язку зі сплати аліментів на утримання своїх малолітніх синів, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Разом з тим, із висновками суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів, який підлягає стягненню в розмірі не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, погодитись не можливо з огляду на наступне.

Відповідно статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 СК України).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України).

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що діти сторін проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та відповідно зобов`язаний утримувати та матеріально забезпечувати своїх дітей, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині встановленого розміру аліментів у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_2 щомісячно, але не погоджується із встановленням мінімально рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, тобто не менше ніж 100 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 08 липня 2024 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, та вважає, що вказаний розмір є завищеним з огляду на матеріальне становище відповідача.

Зокрема, заслуговують на увагу доводи скаржника, що присуджений розмір аліментів, не менше ніж 100 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, є для нього надмірним, що підтверджується наданими до апеляційної скарги документами, зокрема, довідкою про доходи №1 від 06.01.2025 року, з якої вбачається, що його дохід за період з липня 2024 по грудень 2024 року становив 80 382,47 грн. (а.с.33) та договором оренди житла від 01.06.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_2 винаймає квартиру у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 та сплачує 4 000,00 грн. щомісячно (а.с.129-130).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь неповнолітніх синів, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів підлягає зміні, з 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 100 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Висновок суду першої інстанції про те, що відповідач визнав позов, і тому стягненню підлягають аліменти саме в зазначеному розмірі, не свідчить про його спроможність сплачувати аліменти саме в такому розмірі, та такий визначений у справі розмір аліментів призведе до погіршення матеріального становища відповідача.

Колегія суддів наголошує, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, та саме на батьків покладено відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України та забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований або рекомендований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно, 50% (гарантований) і 100% (рекомендований).

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

При цьому, максимальна сума аліментів не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку.

Отже, 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, це є мінімальний (гарантований) розмір, який підлягає до стягнення, тобто розмір аліментів визначений судом не може були нижче ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

А рекомендований 100% може бути присуджений лише у разі доведення позивачем, що витрати платника аліментів перевищують його доходи, проте в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження витрат, які перебільшують його дохід, тому суд позбавлений можливості збільшити відсоток з гарантованого до рекомендованого.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідач надав достатньо доказів на підтвердження того, що він не має фінансової можливості сплачувати аліменти у визначеному судом мінімально рекомендованому розмірі на одну дитину.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи про стягнення аліментів (пункт 3 частини 6 статті 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 жовтня 2024 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , аліменти на двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 08 липня 2024 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 березня 2025 року.

Головуючий Судді