Справа № 577/6471/24
Провадження № 2/577/158/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Рідзевської І.О.,

з участю секретаря Олійник В.П.,

позивача за первісним позовом

відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

представника позивача за первісним позовом

представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,

відповідача за первісним позовом

позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 ,

представника відповідача за первісним позовом

представника позивача за зустрічним позовом Юсан І.О.,

представника третьої особи Левченко І.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Конотопської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування Конотопської міської ради про визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб укладений з ОСОБА_3 , зареєстрований 16.09.2017 року у Конотопському міському відділі державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 357 та визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживати разом з ним.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося, втрачено почуття любові та поваги, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. З жовтня 2024 року спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. ОСОБА_4 відвідує групу для дітей з затримкою психічного розвитку та потребує більшої уваги. Він відповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків, має задовільний стан здоров`я, матеріальні можливості та належні житлові умови, приймає активну участь в житті сина. Відповідачка не може створити належних умов для виховання та розвитку дитини, у неї відсутнє постійне місце проживання, вона не має достатнього матеріального забезпечення, що і змусило його звернутись з даним позовом.

27 лютого 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання їх малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в обгрунтування якого зазначила, що між нею та позивачем за первісним позовом 16.09.2017 року було укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Між ними часто виникали сварки. Вона вимушена була прийняти рішення та просто піти жити окремо. Вона офіційно працює, має регулярний дохід, має можливість самостійно забезпечити свого сина всім необхідним для його розвитку та проживання. На даний час винаймає житло двокімнатну квартиру в АДРЕСА_1 . Між ними прийнято рішення, що син проживає чотири дні з мамою чотири дні з татом. Просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з нею.

Позивач за основним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали, прохали його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, заперечували проти задоволення зустрічних позовних вимог з підстав, наведених у їх позовній заяві.

Відповідач за основним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечували, просила відмовити в задоволенні первісної позовної заяви в частині визначення місця проживання дитини разом з батьком, з підстав, наведених у відзиві. Просили задовольнити зустрічні позовні вимоги.

Представник органу опіки та піклування Конотопської міської ради Левченко І.М. основний позов в частині визначення місця проживання дитини з батьком підтримала просила його задовольнити, а у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити. Додала висновок органу опіки та піклування Конотопської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В суді встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.09.2017 року, який зареєстрований у Конотопському міському відділі державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 357 ( а.с.15). Від спільного життя мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Крім того судом встановлено та не оспорюється сторонами, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, син ОСОБА_4 на даний час проживає з батьком, згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітній син сторони не дійшли.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Згідно з ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За таких обставин суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить їх інтересам.

Також судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7). Дитина ніде не зареєстрована (а.с.13) На теперішній час мати та батько малолітньої дитини проживають окремо, згоди щодо того, з ким із них буде проживати ОСОБА_7 сторони не дійшли.

Як вбачається з довідки виданої ОСОБА_1 , його син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує групу для дітей з затримкою психічного розвитку Конотопського закладу дошкільної освіти №1 «Орлятко» (а.с.8).

Відповідно до педагогічної характеристики на вихованця групи дітей із затримкою психічного розвитку «Малятко» - ОСОБА_4 любить своїй рідних, найчастіше згадує бабусю, ОСОБА_8 , з якою, за словами дитини граються, читають, малюють; та маму, які в основному приводять та забирають дитини із дошкільного закладу, так як праця у тата віддалена і стосується відновлення критичної інфраструктури. Приїзд тата у дитини викликає неабиякі позитивні емоції. Батько приходить до садочка і цікавиться життям дитини. ОСОБА_9 ходить чистий, доглянутий, але потребує більшої уваги з боку матері, яка майже не цікавиться життям дитини в дитячому колективі, не відвідує батьківські збори. Так як хлопчик знаходиться в групі із затримкою психічного розвитку, потребує додаткових занять вдома, які рекомендують вузькі спеціалісти та вихователі на закріплення вивченого. Нажаль, ці поради мамою не сприймаються, тому результат розвитку дитини на середньому рівні (а.с.6).

Згідно психологічної характеристики на ОСОБА_5 , який виховується в спецгрупі «Малятко» ЗДО №1 «Орлятко» дитина доброзичлива, весела, життєрадісна (а.с.9).

20.12.2021 року ОСОБА_1 уклав декларацію з лікарем, якій надає первинну медичну допомогу сину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Відділом «Служби у справах дітей» Конотопської міської ради було обстежено умови проживання батька ОСОБА_5 , за результатами якого складено акт про те, що в квартирі чисто, прибрано, затишно. Окрема кімната обладнана місцем для відпочинку, навчання та проведення дозвілля. Одяг/взуття відповідно до сезону та потреб. Іграшки, розвиваючи книги дитячі в наявності та в достатній кількості. В квартирі проживають ОСОБА_1 , його мати ОСОБА_11 , син ОСОБА_5 (а.с.12).

З службової характеристики на ОСОБА_3 вбачається, що вона працює в ТОВ «АТБ-маркет» на посаді продавця-консультанта з 22.03.2023 року. Зарекомендувала себе як відповідальний та старанний працівник. Не конфліктна, пунктуальна та працелюбна ( а.с.28).

Згідно довідки про доходи за період з жовтня 2023 року по вересень 2024 року заробітна плата ОСОБА_3 становить 151 127,69 грн. (а.с.29).

Відповідно до довідок сімейного лікаря ОСОБА_3 зверталася на прийом до лікаря з дитиною ОСОБА_5 (а.с.59).

З наданого висновку про встановлення місця проживання дитини № 01-14/60 від 31.01.2025 року вбачається, що орган опіки та піклування Конотопської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 і це відповідає інтересам дитини, найкраще відповідає збереженню зв`язків дитини з сім`єю, та забезпечує його розвитком у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що є неблагонадійним. Органом опіки та піклування було взято до уваги, що мати дитини ОСОБА_3 не заперечувала проти того, щоб було визначено місце проживання її сина з батьком ОСОБА_1 , але бажає заключити мирову угоду з батьком ОСОБА_1 щодо рівноправного способу участі у вихованні сина ОСОБА_4 та спілкування з ним (а.с.62-65).

Згідно інформації Конотопського закладу дошкільної освіти (Ясла-садок) № 1 «Орлятко» № 105 від 16.12.2024 року батьки вихованця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 систематично водять дитину до ЗДО. Частіше дошкільника до закладу освіти приводить мати ОСОБА_3 . Батько ОСОБА_1 з`являється рідше, так як працює у структурному підрозділу Конотопської колійної станції філії «ЦБРК» Укрзалізниці, що передбачає відрядження. Щодо участі батьків в освітньому процесі педагоги повідомили, що ОСОБА_3 дуже рідко цікавиться успіхами та поведінкою дитини, поради та рекомендації вихователів з приводу організації навчальної роботи з дитиною вдома сприймалися нею байдуже. Мати дуже рідко з`являлась на батьківських зборах з невідомих причин. В той період коли ОСОБА_4 відвідував ЗДО на платній основ, мати сплачувала кошти не завжди своєчасно, із нагадуванням педагогів, або ж перекладала цю відповідальність на батька. ОСОБА_1 систематично підтримував контакт з педагогами через соціальну мережу «Viber», куди педагоги надсилають йому фото квитанцій по оплаті за дитячий садок та інші питання, які потрібно було вирішувати протягом навчального року. Батьківські збори батько не відвідував. Проте, з`являючись в ЗДО, він цікавився життям сина в групі, його поведінкою, успіхами, труднощами (а.с.66)

Відповідно до інформації Конотопського закладу дошкільної освіти (Ясла-садок) № 1 «Орлятко» № 110 від 30.12.2024 року дошкільник ОСОБА_7 має емоційний стан в межах норми, самооцінка дитини адекватна, вихованець вважає себе хорошим, оточуючі рідні теж так вважають. Дошкільник з прихильністю відноситься до мами (вона значуща фігура в житті дитини та емоційно близька йому, він малює її першою фігурою в методиці «малюнок родини») та до тата (себе хлопчик малює поряд з ним). Мама і тато на малюнку зображені поряд, що свідчить про те, що дитина прагне, щоб їх союз відновився. У портреті сім`ї намальовані всі члени родини, у тому числі сама дитина, що говорить те, що вихованець почувається захищеним поряд з ними. Всі члени родини зображені в червоному кольору, що свідчить про те, що хлопчик є ніжною та сильною особистістю, яка потребує підтримки. Отже в результаті діагностичних обстежень щодо прихильності дитини до батьків, можна зробити висновок, що ОСОБА_5 любить обох батьків однаково і відчуває тісний емоційний зв`язок з ними (а.с.68).

Згідно відповіді № 3569 від 13.12.2024 року КНП Конотопської міської ради «Конотопська ЦРЛ ім.. Академіка Михайла Давидова» ОСОБА_5 спостерігається у сімейного лікаря ОСОБА_12 . Батьки дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 забезпечують лікування та догляд за дитиною, піклуються про його здоров`я, цікавляться станом здоров`я дитини, були присутні під час обстеження дитини лікарем (а.с.68).

Згідно висновку оцінки потреб сім`ї № 238 від 13.12.2024 року ОСОБА_3 спроможна виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею (а.с.71)

Відповідно до висновку оцінки потреб сім`є № 2378 від 13.12.2024 року ОСОБА_1 спроможний виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею (а.с.72)

Актом обстеження умов проживання від 13.12.2024 року підтверджується, що ОСОБА_3 проживає в квартирі АДРЕСА_2 , яку вона винаймає. Квартира оснащена необхідними меблями та технікою. Окрема кімната обладнана місцем для відпочинку, в наявності шафа для речей, одяг, іграшки в мінімальній кількості (а.с.73)

Згідно довідки про доходи за період з червня 2024 року по листопад 2024 року заробітна плата ОСОБА_1 становить 256 029,69 грн. (а.с.74).

Відповідно до характеристики на ОСОБА_1 він працює в СП Конотопська колійна машинна станція філії «ЦБРК» АТ «Укрзалізниця» на посаді провідного інженера-технолога з 10.06.2024 року. Зарекомендував себе як добропорядний та дисциплінований працівник. Приймає активну участь в роботі спрямовану на забезпечення безпеки руху поїздів при виконанні колійних робіт та безперебійну роботу поїздів. Користується повагою та авторитетом працівників ( а.с.75).

Згідно свідоцтва про право власності на житло квартира АДРЕСА_3 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_13 , Агєєву О,В,, ОСОБА_14 (а.с.76)

З відповіді ТОВ «АТБ маркет» № М-2025-1217 від 05.03.2025 року вбачається, що продавець-консультант магазину Продукти-369 ОСОБА_3 , працює за змінним графіком Д 4844- однозмінний графік, 4 робочих дня, 4 вихідних дня, тривалістю робочої зміни 11 год. з 08:00 год. до 20:00 год., перерва тривалістю 1 год. надається протягом робочої зміни (а.с.100).

Частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

За приписами частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до положень статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Згідно з положеннями частини першої, другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до положень частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь - кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Судом встановлено, що батько дитини має власне житло, працює та має 5 денний робочій графік з 2 вихідними і тривалістю робочого дня 8 год., під час кризи у відносинах в родині у жовтні 2024 року, ОСОБА_3 залишила малолітнього сина проживати з батьком, фактично переклала обов`язки щодо виховання дитини на чоловіка.

ОСОБА_3 , власного житла не має, орендує квартиру, працює продавцем-консультантом магазину за змінним графіком 4 робочих дня, 4 вихідних дня, тривалістю робочої зміни 11 год. з 08:00 год. до 20:00 год., перерва тривалістю 1 год. надається протягом робочої зміни.

В свою чергу, ОСОБА_7 відвідує дошкільний заклад (група із затримкою психічного розвитку), потребує додаткових занять вдома, які рекомендують вузькі спеціалісти та вихователі на закріплення вивченого.

Проте, як встановлено судом з наданої педагогічної характеристики на вихованця групи дітей із затримкою психічного розвитку «Малятко», ОСОБА_4 потребує більшої уваги з боку матері, яка майже не цікавиться життям дитини в дитячому колективі, не відвідує батьківські збори. Так як хлопчик знаходиться в групі із затримкою психічного розвитку, потребує додаткових занять вдома, які рекомендують вузькі спеціалісти та вихователі на закріплення вивченого. Нажаль, ці поради мамою не сприймаються, тому результат розвитку дитини на середньому рівні (а.с.6).

Крім того, мати позивача ОСОБА_11 , яка є бабусею ОСОБА_4 та проживає разом з сином та онуком, приділяє багато часу онуку, вони граються, читають, малюють.

Сторони визнали (не заперечували), що пізніше вони домовились про те, що малолітній син 4 дні проживає з батьком, 4 дні з мамою. Усталеним та звичним місцем проживання для дитини є місце проживання позивача. ОСОБА_1 не чинить перешкод щодо спілкування малолітньої дитини з матір`ю. Також дану обставину підтвердила представник органу опіки та піклування під час судового розгляду.

Судом не встановлено обставин, а відповідачем не надано належних доказів того, що поведінка чи дії ОСОБА_1 можуть суперечити інтересам сина або впливати на нього негативно, перешкоджати його фізичному та духовному розвитку.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що визначення місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 забезпечить якнайкраще його інтереси.

При цьому суд зауважує, що ОСОБА_3 не обмежена у можливості реалізації належного їй права на спілкування з сином.

Розуміючи, що спір стосується чутливої сфери правовідносин, в яких батьки не дійшли спільного рішення, суд надав першочергове значення саме найкращим інтересам дитини та визначення місця проживання її з батьком не впливатиме на взаємовідносини матері з дитиною, оскільки таке визначення місця проживання дитини, не позбавляє матір батьківських прав та не звільняє її від виконання своїх батьківських обов`язків.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Наведене узгоджується з правовим висновком викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц.

Суд зазначає, що вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі чи будинку), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи, виходячи з необхідності забезпечення якнайкращих інтересів дитини, приймаючи до уваги те, що орган опіки та піклування Конотопської міської ради вважає можливим визначити місце проживання малолітньої дитини сторін з батьком, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визначення місця проживання дитини з позивачем.

Керуючись ст. 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 110, 112, 115, 157, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 16.09.2017 року у Конотопському міському відділі державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 357.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування Конотопської міської ради про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканка АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Конотопської міської ради, юридична адреса, м. Конотоп, пр. Миру, 8.

Повний текст рішення виготовлено 21 березня 2025 року.

Суддя Рідзевська І. О.