Справа № 635/2372/25
Провадження № 2/635/3669/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року смт. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Назаренко О.В., розглянувши позов ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про встановлення факту відсутності скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-3 КУпАП та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області подано зазначений позов, в якому позивач просить відкрити провадження за правилами загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , розглянути її та задовольнити в повному обсязі; встановити факт відсутності скоєння 08.03.2025 року ОСОБА_1 , 1980 р.н. адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 ст. 210-3 КУпАП; стягнути з ОСОБА_3 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , 1980 р.н. моральну шкоду у розмірі 100000,00 (сто тисяч) гривень за незаконне затримання та утримання під вартою, за розпорядженням ОСОБА_3 , з 08.03.2025 року приблизно 10:00 годин ло 11.03.2025 року приблизно 19:00 годин в підвальному приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України(далі -КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Якщо вирішення спору має відбуватися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства, то згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З підстав, викладених вище, суд прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 186,258-261, 353-354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про встановлення факту відсутності скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-3 КУпАП та стягнення моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя О.В. Назаренко