КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 356/878/23
провадження № 22-ц/824/593/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорам, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Цьоми Руслана Анатолійовича на рішення Березанського міського суду Київської області від 09 січня 2024 року в складі судді Капшученко І. О.,

встановив:

14.11.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.03.2021 між ТОВ «Інфінас» та ОСОБА_1 укладено договір позики №.

Договір позики підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 30 березня 2021 року на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 30 березня 2021 року та отримання кредиту згідно заявки-анкети, надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора в якості аналога власноручного підпису позичальника.

22.06.2022 між ТОВ «Інфінас» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №22/06-22, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінас» передає (відсутпає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 22.06.2022 до договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 в сумі 72 624, 99 грн, з яких:

- 6 999,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 65 625 грн - сума заборгованості за відсотками.

Крім цього, 18.05.2021 між ТОВ «Мінівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №189541356.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01.

31.12.2020 додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції.

Відповідно до Реєстру боржників №143 від 20.07.2021 до договору факторингу №28/1118-01 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №189541356.

20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ( відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги.

Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 35 555 грн, з яких:

- 10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 25 555 грн сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам кредитного договору та незважаючи на повідомлення, відповідач лише частково виконав зобов`язання та здійснив платежі 30.11.2022 та 14.02.2023 на загальну суму 8 960 грн для погашення існуючої заборгованості.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість за кредитним договором №189541356 в розмірі 26 595 грн, з яких:

- 10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 16 595 грн - сума заборгованості за відсотками.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованість:

за договором позики № в розмірі 72 624, 99 грн, з яких:

- 6 999,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 65 625 грн - сума заборгованості за відсотками;

за кредитним договором №189541356 в розмірі 26 595 грн, з яких:

- 10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 16 595 грн - сума заборгованості за відсотками.

Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 99 219,99 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 09 січня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № від 30.03.2021 в сумі 72 624,99 грн, з яких: 6 999,99 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 65 625 грн сума заборгованості за відсотками, та за кредитним договором № від 18.05.2021 в сумі 35 555 грн, з яких: 10 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 555 грн сума заборгованості за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн.

13.02.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Цьома Р. А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Березанського міського суду Київської області від 09 січня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, вважав встановленими недоведені обставини, зробив висновки, що не відповідають обставинам справи, порушив та неправильно застосував норми матеріального та процесуального праві, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідач вказує, що він кредитні кошти не отримував, але суд першої інстанції не з`ясував, яким же чином видавалися гроші.

Банківського документу за підписом отримувача кредиту суду надано не було.

Надані позивачем розрахунки заборгованості не є борговим документом та належним доказом, що доводить отримання грошей (кредиту).

Зазначив, що додані договори факторингу не є належними та допустимими доказами, оскільки відсутні сторінки договорів та додатки до них.

На кредитному договорі №/2 від 30.03.2021 (пропозиція укласти договір надання позики , оферта) відсутні власноручні чи електронні підписи відповідача.

Надані позивачем договори факторингу не містять всіх сторінок та додатків, атому не є належними та допустимими доказами.

29.02.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення Березанського міського суду Київської області від 09 січня 2024 року залишити без змін.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване, в процесі розгляду цивільної справи суд першої інстанції не припустився порушень норм ні матеріального, ні процесуального права, тому апеляційна скарга є безпідставною, необґрунтованою, тому в її задоволенні має бути відмовлено.

Звертає увагу, що договір кредитної лінії №189541356 було підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Товариством було перераховано грошові кошти на банківську карту НОМЕР_1 , що належить позичальнику. ОСОБА_1 на сайті товариства було власноручно зазначено реквізити вказаної банківської картки, на яку і було перераховано кошти.

Зазначає, що позивач не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів ( касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за кредитними договорами, оскільки він не первісним кредитором, а дані документи формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видач кредит. Передача даних документів не передбачена договорами факторингу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України в редакції, що діяла на час відкриття провадження у справі, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 30.03.2021 за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора 2L3Z8W було підписано пропозицію укласти договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредитку № від 30 березня 2021 року (оферта) та надання кредиту згідно Заявки - анкети №3561733 від 30 березня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 .

Відповідно до умов якої, Пропозиція (Оферта), Акцепт оферти, Правила та Заявка - анкета становлять єдиний документ - Договір. Приймаючи Оферту та підписуючи Акцепт позичальник одночасно підписує Заявку Анкету на отримання кредиту, надану на розгляд Товариству та підтверджує, що вся інформація, яка міститься в ній є точною та правдивою.

Паспорт споживчого кредиту, що підписано ОСОБА_1 за допомогою використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 8s5d8u, містить наступні умови: розмір кредиту 7 000 грн, строк користування кредитом 30 днів, фіксована процентна ставка в розмірі 638, 75 річних (1,75% в день).

22.06.2022 між ТОВ «Інфінанс» (клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу № 22/06-22, у відповідності до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату , а клієнт відступити факторові право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом ( плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належать клієнту.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 22/06-22 від 22.06.2022 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 72 624,99 грн, з яких:

- 6 999,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 65 625 грн - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, ОСОБА_1 не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість за договором позики № в розмірі 72 624, 99 грн.

Судом також встановлено, що 18.05.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №189541356, що підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV3D6P7.

Згідно умов вказаного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язалось надати ОСОБА_1 кредит на суму 10 000 грн на умовах строковості, зворотності, плановості, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту «Смарт» ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».

Паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору №189541356 від 18.05.2021 містить наступні умови: розмір кредиту 10 000 грн, строк користування кредитом 1-30 днів (з можливістю продовження строку), дисконтна процентна ставка 3,65%-620,5%, індивідуальна ставка 310,25%-362,5%, базова процентна ставка 620,5%.

20.10.2022 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передало (відступило) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги, у тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №189541356.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 26 595, 00 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості по основному боргу, 16 595, 00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №189541356 від 18.05.2021, ОСОБА_1 , станом на 30.09.2023 заборгованість за кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 26 595, 00 грн.

Задовольняючи позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суд першої інстанції посилався на те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються належними та допустимими доказами.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 634, 638 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження виконання ТОВ «Інфінанс» зобов`язань за договором позики № від 30.03.2021, позивачем надано квитанцію за сплату № 84600188 від 30.03.2021, сформовану за допомогою сервісу iPay.ua, на суму 7000 грн.

Проте, як вбачається з вказаної квитанції, на ній проставлене графічне зображення печатки та підпису невідомої уповноваженої особи ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке не є учасником вказаних договорів, одержувачем в ній зазначено ТОВ «Інфінанс», а не ОСОБА_1 .

Відтак, вказана квитанція не є належним та допустимим доказом надання відповідачу кредиту/позики на вказану в ній суму 7 000 грн.

На підтвердження виконання ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язань за договором кредитної ліній №189541356 жодних фінансових документів надано не було.

Судом першої інстанції не враховано, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Кредитний договір має консенсуальний характер, оскільки на відміну від договору позики набирає чинності з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов (ч. 1 ст. 638 ЦК). Це, в свою чергу, надає сторонам кредитного договору право на відмову від надання або одержання кредиту за вже укладеним договором. Таким чином, укладення кредитного договору підтверджує наявність правовідносин, що наділяє сторін певними правами і обов`язками, однак сам факт укладення договору не є беззаперечним доказом наявності заборгованості.

Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом, і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц, від 04 вересня 2024 року у справі №426/4264/19.

Матеріали справи не містять виписки з рахунку особи, як і не містять доказів видачі в будь-який спосіб кредитних коштів чи факт використання відповідачем кредитних коштів.

Судом першої інстанції не враховано, що надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитними договорами лише констатують наявність заборгованості у фіксованій сумі, але не підтверджують її наявність, походження і розмір.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено наявності у відповідача заборгованості за вказаними договорами кредиту у розмірі, зазначеному у розрахунках.

Розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок із зазначенням конкретних розмірів заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не можуть бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Крім того, у відповідності до вимог ст. ст. 512, 514, 517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до ст. 518 ЦК України Боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

З огляду на вище викладене колегія суддів приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позові, щодо отримання відповідачем кредитних коштів, наявності заборгованості та її розміру, а також переходу прав вимоги до відповідача, матеріали справи не містять, а відтак позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено судом першої інстанції безпідставно, оскільки є недоведеним та необґрунтованим.

Надані до відзиву на апеляційну скаргу докази не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки позивач мав об`єктивну можливість їх надати разом з позовом та не зазначав підстав неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи, частково покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції частково покладаються на позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні апеляційної скарги відповідачем було сплачено судовий збір у розмірі 4026 грн, а тому з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судові витрати.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Цьоми Руслана Анатолійовича задовольнити.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 09 січня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорам відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 026 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук