ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/4595/24 Номер провадження 22-ц/814/1712/25Головуючий у 1-й інстанції Вірченко О.М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

за участю секретаря: Дороженка Р.Г.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 січня 2025 року по справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, що не перебували в шлюбі між собою, встановлення факту перебування на утриманні, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю чоловіка та жінки, що не перебували в шлюбі, в період з 04 січня 2023 року до 25 березня 2023 року та факт перебування її на утриманні ОСОБА_4 в період з 2016 року до 25 березня 2023 року.

В обґрунтування заяви зазначала, що вона проживала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 25 червня 2016 року до 04 січня 2023 року. Після розірвання шлюбу вони продовжили спілкуватися, підтримувати один одного морально та матеріально. 24 лютого 2022 року ОСОБА_4 був призваний на військову службу та загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час служби ОСОБА_4 постійно перераховував кошти для ведення домашнього господарства, сплати комунальних платежів, купівлі необхідних речей, продуктів, в розмірах, що значно перевищує її заробітну плату, що становить в середньому 12625 грн.

Після загибелі ОСОБА_4 , згідно протоколу комісії МО України з розгляду питань пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги, 1/3 частина призначена матері загиблого, а 2/3 частини не розподілені між нею та ОСОБА_3 (матір`ю дитини, що народилася після смерті ОСОБА_4 ).

Встановлення вказаних фактів їй необхідно для отримання виділеної одноразової допомоги та отримання соціального захисту як членів сімей загиблих захисників України.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 січня 2025 року заяву залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована наявністю спору про право між заявником та заінтересованою особою по справі - матір`ю загиблого ОСОБА_4 стосовно права на отримання компенсаційних виплат, передбачених ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в зв`язку з чим вказаний спір підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та задовольнити її заяву в повному обсязі.

Вважає, що суд дійшов передчасного висновку про наявність спору про право, оскільки мати загиблого вже отримує кошти в зв`язку зі смертю сина, а відтак вказана справа має розглядатись в порядку окремого провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.06.2016 по 04.01.2023.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії МО України з розгляду питань пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги №31/в від 11 жовтня 2024 року, одноразову грошову допомогу зв`язку з загибеллю ОСОБА_4 призначено в розмірі 1/3 частина 15000000 грн., в сумі 5000000 грн. матері загиблого. Згідно висновку та доповіді Полтавського ОТЦКСП право колишньої дружини загиблого (розлучені ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та цивільної дружини потребує уточнення, відповідно частка 2/3 залишається нерозподіленою.

Вважаючи себе дружиною загиблого, з яким вони проживала без реєстрацію шлюбу однією сім`єю, а відтак в неї є право на отримання відповідних компенсаційних виплат, ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення юридичних фактів.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 січня 2025 року заяву залишено без розгляду.

Залишаючи заяву без розгляду на підставі клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_2 , оскільки остання заперечувала факт спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про наявність між сторонами спору про право, який підлягає розгляду в загальному позовному порядку, в якому заявник має доводити обставини, яким вона обґрунтовує заявлені вимоги на загальних підставах.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із подальшим вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому, з точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61 24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 18230св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20).

Звертаючись до суду з заявою про встановлення юридичних фактів, заявник ОСОБА_1 обґрунтовувала встановлення вказаних фактів необхідністю отримання одноразової грошової допомоги згідно з статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Разом з тим факт спільного проживання після розірвання шлюбу категорично заперечувала мати загиблого ОСОБА_4 заінтересована особа ОСОБА_2 , що свідчить про наявність конфлікту, який в межах розгляду справи в порядку окремого провадження породжує спір про право на отримання частини передбаченої законом грошової допомоги, що виключає можливість розгляду такої заяви в порядку ст. 315 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не місять посилань на обставини, які б свідчили про їх помилковість.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що останні не спростовують висновок суду про те, що між заявником ОСОБА_1 та заінтересованою особою ОСОБА_2 існує конфлікт з приводу заперечення останньою обставин, якими заявник обґрунтовує заявлені вимоги, тобто факту спільного проживання заявника та її сина після розірвання шлюбу.

Існування вказаного конфлікту є свідченням наявного правового спору між ними з приводу встановлення вищевказаного юридичного факту, що в розумінні положень ст. 294 ЦПК України виключає процесуальну можливість розглядати таку заяву в порядку окремого провадження, яке за своєю правовою природою є безспірним.

За вказаних обставин, суд першої інстанції правомірно залишив заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, без розгляду, дійшовши вірного висновку про необхідність її розгляду в порядку загального позовного провадження, з виконанням кожною із сторін покладених на них обв`язку по доведенню та запеченою обставин, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали місцевого суду, як постановленої з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст. 367, ч.1 п. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 квітня 2025 року.

Судді: О. І. Обідіна С.Б. Бутенко Г.Л. Карпушин