Провадження № 2/161/1244/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2025 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ковтуненка В.В.,
за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, позивач подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Треті особи, кожна зокрема, в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Від них до суду не надходило заяв про розгляд справи у їх відсутності.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року).
У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Якщо інше не встановлено законом, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.
Відповідно до абз. 2, 3 ч. 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Із дійсного змісту положень статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» достовірно вбачається, що єдиною умовою проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону є скасування або визнання недійсними документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав виключно на підставі судового рішення.
05 березня 2021 року на замовлення ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами а саме на житловий будинок АДРЕСА_1
Відповідно до висновку експерта № СВ-19/103-23/8577-ПЧ від 08 серпня 2023 року, підписи у графах « ОСОБА_1 » на лицьовому боці аркушів 1, 2, 3, 4, 5 декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Нове будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 » - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 ; Підпис у графі «підпис» на зворотньому боці у заяві Ф-01/456/05 від 11 березня 2021 року виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 .
В свою чергу, похідною, та такою, що знаходиться у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із задоволенням вказаної позовної вимоги є позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 (індексний номер рішення № 57470068 від 05 квітня 2021 року) на об`єкт нерухомого майна, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до положень статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно статей, 328, 334 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
У відповідності до статей 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
При цьому, як вбачається з письмових матеріалів справи, та про що наголошувалось позивачем в позовній заяві, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , фактично, є об`єктом незавершеного будівництва. Жодних доказів на спростування зазначених обставин стороною відповідача зазначено не було. Суд звертає особливу увагу, що після зміни складу суду, у відповідності до положень чинного ЦПК України, розгляд справи починається спочатку. Однак, фактично, сторона відповідача повністю самоусунулась від добросовісного виконання обов`язку доведення суду своїх заперечень, що порушує основоположний принцип змагальності сторін.
А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про визнання за ОСОБА_1 права забудовника на об`єкт незавершеного будівництва - житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , та задоволення позову загалом.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 633,60 гривень (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 3 633,60 гривень.
Керуючись Конституцією України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 10-18, 81, 141, 263-268, 280 ЦПК України суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Департамент державної реєстрації виконавчого комітету Луцької міської ради про скасування державної реєстрації, Державна інспекція архітектури та містобудування України про визнання права на забудову житлового будинку, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкту до експлуатації та державної реєстрації права власності на об`єкт будівництва задовольнити повністю.
Скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (індексний номер рішення № 57470068 від 05 квітня 2021 року) на об`єкт нерухомого майна, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право забудовника на об`єкт незавершеного будівництва - житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 633,60 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складено

25 березня 2025 року.

Суддя В.В. Ковтуненко