Справа № 932/7058/24
Провадження № 2/932/2584/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

11 березня 2025 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Ярощук О.В.,

за участі секретаря Кирилішиній В.Д.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом АТ «АКЦЕНТ - БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

установив:

короткий опис справи

13 серпня 2024 року представник Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - Шкапенко Олександр Віталійович звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 22 листопада 2021 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківський послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної карти, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40.8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 27 липня 2024 року має заборгованість у розмірі 23 302,88 грн., яка складається з наступного: 20 162,73 грн. заборгованість за кредитом; 3140,15 грн. заборгованість по відсоткам; 0.00 грн. - штрафи.

Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання, однак відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, тому позивач, просить суд, заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.39 зворотня).

процесуальні дії по справі

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 20.08.2024 суддю Ярощук О.В. визначено головуючою суддею (а.с.41).

Суддею 01 жовтня 2024 винесено ухвалу про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін (а.с.45-46).

Судом 11 березня 2025 винесено ухвалу про розгляд справи заочно на підставі наявних доказів (а.с.65).

У силу приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

щодо належного повідомлення відповідача

Із метою належного повідомлення відповідача щодо наявного цивільного провадження стосовно нього, судом скеровано запит до Судом зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно із відповіддю № 750278 від 21 серпня 2024 інформація щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 відсутня у реєстрі (а.с.42).

Із метою належного повідомлення відповідача щодо наявного цивільного провадження стосовно нього, судом 21 серпня 2024 скеровано запит до Департаменту адміністратвиних послуг та дозвільних процедур

Дніпровської міської ради. Відповідно до відповіді Департаменту від 26 вересня 2024 відповідач має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 з 15.03.1991 року (а.с.44).

Суд у судові засідання тричі викликав відповідача:

- ухвалою суду про відкриття провадження у справі та призначення судового засідання на 31.10.2024 (а.с.45-46).

- повісткою про виклик від 01.10.2024 на 31.10.2024, від 04.11.2024 на 28.01.2025, від 29.01.2025 на 11.03.2025 (а.с.49, 55, 62).

Окрім того, судом розміщено публікацію на веб-сторінці Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська повістку про виклик відповідача у судове засідання (а.с. 50, 56, 63).

Рекомендоване повідомлення із викликом повернулося до суду як не вручене (а.с.51, 64).

Тобто суд вжив доступні і розумні заходи для повідомлення ОСОБА_1 щодо розгляду справи, яка стосується його безпосередньо.

Хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему.

Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за ненадсилання заявнику відповідних документів.

Суд виходить із того, що відповідач хоч і не отримав кореспонденцію, надіслану йому неодноразово судом за місцем реєстрації, само по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для того, щоб стверджувати про те, що права відповідача за статтею 6 § 1 Конвенції могли були порушені.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

На підставі ч. 8 ст. 179, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у зв`язку із тим, що відповідач, повідомлений належним чином про судове засідання, не з`явився до суду і не повідомив про причини неявки, не подав відзив на позовну заяву та представник позивача висловив згоду на заочне вирішення справи, суд ухвалив здійснити заочний розгляд і вирішення справи на підставі наявних у ній доказів.

судом встановлено

22.11.2021 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. У підписаній заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, та Паспортом споживчого кредиту складають кредитний договір (а.с.8).

Одночасно відповідачем підписано електронним підписом Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Універсальна», «Універсальна GOLD, «Зелена» умовами якого передбачено процентну ставку у розмірі 44,4 % річних (а.с.9-10).

Таким чином, на час укладення кредитного договору позивачем та відповідачем було погоджено його умови щодо, зокрема, стягнення відсотків за кредитним договором.

Із наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором №б/н від 22.11.2021 року встановлено, що станом на 27 липня 2024 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка становить 23 302,88 грн., яка складається з наступного: 20 162,73 грн. - заборгованість за кредитом; 3 140,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а.с.6 -7).

Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідача позивач підтвердив випискою за період з 22.11.2021 року по 27.07.2024 року, яка згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 №578/5, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі (а.с.11-15).

Із довідки за картами виданої за підписом голови правління АТ «А-Банк» Кандаурова Ю.В. вбачається, що ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видані картки: № НОМЕР_2 строком дії до квітня 2028 року та № НОМЕР_3 строком дії до грудня 2031 року (а.с.16).

Відповідно до довідки за лімітами, ОСОБА_1 продовж з 22.11.2021 по 27.07.2024 періодично збільшував та зменшував кредитні ліміти: 22.11.2021 5000,00 грн (встановлення), 22.11.2021 5000,00 грн (збільшення), 04.08.2023 15 000,00 грн (збільшення), 04.08.2023 15 000,00 грн (збільшення), 04.08.2023 15 000,00 грн (збільшення), 04.08.2023 15 000,00 грн (збільшення), 22.11.2023 14 390,00 грн (зменьшення), 14 390,00 грн (зменьшення), 22.11.2023 20 200,00 грн (збільшення) (а.с.17).

Сам процес встановлення/зменшення/збільшення ліміт на картці визначено розділом 2.1.1.9.1 Витягу з Умов та правил банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК». Так, право банка встановлювати ліміти на здійснненя операцій по картці передбачено п.п. 2.1.1.9.6. У той же час, сам клієкт, шляхом звернення до банку має право змінити ліміти та встановити обмепження, у тому числі встановити ліміт на одержання готівки у межах власних коштів. Уся відповідальність за усі операції, зроблені у межах лімітів, збільшених за розпорядженням клієнта, покладається на клієнта (п.п 2.1.1.9.8).

релевантне законодавство

Відповідно до ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Частиною 1ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1056-1ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За своєю правовою природою кредитний договір може бути публічним договором (стаття 633 ЦК України), договором приєднання (стаття 634 ЦК України).

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону №675-VIII.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

висновок суду

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом позовних вимог є стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 23.02.2020 року.

Після підписання 22.11.2021 Анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачці, а у відповідачці виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжної картки згідно з тарифами та повернути кредит.

Встановлено, що на виконання умов договору позивач надав відповідачці кредит у розмірі 5000 грн на поточний рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який надалі збільшувався та зменшувався.

Банк надав детальний розрахунок заборгованості по картці ОСОБА_1 із зазначенням сум та дат погашення кредиту позичальником, який підтверджений залишком заборгованості, а також нарахованих санкцій відповідно до закону та умов договорів.

У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19) вказано, що доказами, які підтверджують наявність

заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБ України від 04.07.2018 року № 75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, що узгоджується із висновками у Постанові Верховного Суду від 22.04.2024 у справі № 559/1622/19 провадження № 61-12049св23.

Власного розрахунку відповідачем не надано та доказів погашення заборгованості до суду не надано також. Належних та допустимих доказів того, що заборгованість в цій частині вимог розрахована невірно та має менший розмір, ніж зазначено позивачем, відповідачем не надано.

Таким чином, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент Банк» не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за кредитом у розмірі 23 302, 88 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 280-282,289, ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги АТ «Акцент Банк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.11.2021 року у розмірі 23 302,88 (двадцять три тисячі триста дві) грн 88 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 АТ «Акцент-Банк» судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Інформацію щодо справи, яка розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет - https://court.gov.ua/fair/sud4803/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua.

Відомості сторін:

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-банк», , юридична адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , 49000, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.В. Ярощук