ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/627/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №710/1430/24 Категорія: 307000000 Щербак О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.
секретар Широкова Г.К.

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 22.01.2025 (повний текст складено 22.01.2025, суддя в суді першої інстанції Щербак О.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

у вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мар`янівка Звенигородського району Черкаської області.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , який до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті батька позивача залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 1,86 га, що розташована на території Мар`янівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у власності спадкодавця на підставі Державного акту серії ІІ-ЧР №040987, виданого на ім`я ОСОБА_2 на основі рішення Мар`янівської сільської ради від 10.08.2001 №13/2.

Позивач є спадкоємцем першої черги, особисто проводила поховання тіла батька, тобто їй достовірно було відомо про день смерті спадкодавця, разом з тим, до нотаріальної контори вона звернулась через шість місяців потому, як завершився шестимісячний строк.

У свою чергу нотаріус Шполянської державної нотаріальної контори Курінний В.В., перевіривши подані нею документи, відмовив у оформленні спадщини після смерті її батька, ОСОБА_2 .

Інші спадкоємці, які вступили в права на спадщину, відсутні.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 22.01.2025 у задоволенні позову відмовлено. При цьому суд виходив з того, що позивач не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність суб`єктивних, непереробних, істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подала 20.02.2025 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням задовольнити позовні вимоги у справі.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначає про те, що відповідач Шполянська міська рада ОТГ Черкаської області не заперечувала проти задоволення її позовних вимог та саме вона здійснювала постійний догляд за батьком, прикутим до ліжка через хворобу, протягом восьми років. Також позивач посилаючись на правову позицію, викладену у постанові ВС від 17.10.2018 у справі №681/203/17, вважає, що пропуск строку у шість місяців не є надмірним для відновлення порушеного права та вказує на свій психологічний стан, в якому перебуває з 24.02.2022 з огляду на нестабільність в країні, пов`язаною з війною. Скаржник наголошує на тому, що законодавець враховуючи введення режиму військового стану в Україні доповнив Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України пунктом 19 та зупинив перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Відзиву на вказану апеляційну скаргу до суду не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що відповідно до відмітки у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 12 червня 2010 року, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване по АДРЕСА_2 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Мар`янівка Звенигородського району Черкаської області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 29.09.2023 Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУМЮ ( м.Київ) (а.с.7).

ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . На час його смерті разом з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований, що підтверджується довідкою № 292, виданою 17.09.2024 Виконавчим комітетом Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 , виданого 16.01.2010 відділом РАЦС Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , після чого її прізвище змінилось на ОСОБА_5 (а.с.10).

Родинний зв`язок ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 , виданим 12.01.1987 Мар`янівською сільською радою Шполянського району Черкаської області, відповідно до якого батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.9).

Згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №040987, виданого 01.04.2002 на підставі рішення Мар`янівської сільської Ради народних депутатів від 10.08.2001 року № 13/2, ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 1,86 га, яка розташована на території Мар`янівської сільської ради (а.с.11).

Постановою державного нотаріуса Шполянської державної нотаріальної контори Курінного В.В. від 26.09.2024 за зверненням ОСОБА_1 25.09.2024 останній відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не було прийнято спадщину в установлені законом строки (а.с.12).

Такими є фактичні обставини у справі.

Правовідносини, що виникли між сторонами на їх підставі, мають зазначене правове регулювання.

Відповідно до положень ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; ч.1 ст.1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; ч.1 ст.1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; ч.ч.1, 3 ст.1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень, наданих судам Пленумом ВСУ у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкове майно, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах: від 04.11.2015 6-1486цс15 та від 23.08.2017 №6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі ВС: від 26.06.2019 у справі №565/1145/17 (провадження №61-38298св18), від 17.10.2019 у справі №766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30.01.2020 у справі №487/2375/18 (провадження №61-10136св19), від 31.01.2020 у справі №450/1383/18 (провадження №61-21447св19) та інших.

З урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців;

2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та багатьох інших.

Практика суду касаційної інстанції у цій категорії справ є сталою та незмінною.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.

Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі №686/5757/23, провадження №14-50цс24.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У пункті 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже передумовою для судового захисту права на спадщину, як у цій справі, є звернення спадкоємця до нотаріуса для її оформлення та відмова в цьому.

Апеляційний суд враховує, що днем відкриття спадщини за обставин цієї справи є 24.09.2023, заява про прийняття спадщини мала бути подана до нотаріуса до 24.02.2024.

Однак до нотаріуса позивач, як спадкоємець, який не проживав зі спадкодавцем та має намір прийняти спадщину, звернулася лише у вересні 2024 року, пропустивши визначений законодавством 6-місячний строк.

При цьому, звертаючись до суду першої інстанції позивач у позовній заяві про поважність причин пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини ніяких причин не навела, в апеляційній скарзі з цього приводу лише зазначила про свій психологічний стан, в якому перебуває, починаючи з 24.02.2024 з огляду на нестабільність в країні, яка пов`язана з війною, що не являється поважною причиною пропуску строку, адже таке твердження в апеляційній скарзі нічим не підтверджено (свідчення тривалої хвороби, наприклад). Також варто зазначити, що такі твердження позивача не були представлені суду першої інстанції та й позовні вимоги позивач щодо пропуску строку не обґрунтовувала ніякими обставинами, вказавши лише на його незначний строк 6 місяців і 3 дні.

Посиланням скаржника на викладену правову позицію ВС від 17.10.2018 у справі № 681/203/17, суд першої інстанції дав аргументовану оцінку, вказавши про те, що у наведеній позивачем справі строк для подання заяви про прийняття спадщини було визнано незначним, оскільки такий закінчився 04 лютого 2017 року, а позов до суду позивач пред`явив 15 лютого 2017 року, тобто строк вимірюється у днях, що дійсно не є значним на відміну від пропуску строкубільш, ніж на півроку.

Твердження апеляційної скарги щодо законодавчого зупинення перебігу строку позовної давності у зв`язку із введенням воєнного стану не приймаються до уваги, оскільки поняття строку позовної давності не є тотожним питанню визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Таким чином висновки суду першої інстанції у даній справі про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог є вірними.

Усі інші апеляційні доводи наведеного не спростовують, так як не свідчать про існування обставин, які б перешкодили позивачу у визначений строк подати заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 22.01.2025 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 22.01.2025 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 25.03.2025

Суддя-доповідач

Судді