Справа №295/2894/25
У Х В А Л А

26.03.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Семенцова Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Житомирської митниці про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року до суду надійшла указана позовна заява, в якій позивач стягнути з Державного бюджету України на свою користь на відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 30000 грн, шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку та стягнути з відповідача всі судові витрати.

Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира Семенцової Л.М. від 05.03.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. Копію ухвали було направлено представнику позивача, яку він отримав, та на її виконання 26.03.2025 направив до суду заяву щодо усунення недоліків.

У заяві представник позивача зауважив, що Житомирська митниця була і є юридичною особою згідно даних із ЄДРПОУ станом на 24.03.2025, всі докази додані до позовної заяви та посвідчувати їх не потрібно, а ціна позову зазначена в тексті позовної заяви.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи, що визначено ч. 1 ст. 47 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Як убачається з наданої представником позивача інформації з ЄДР станом на 24.03.2025, Житомирська митниця () не має статусу юридичної особи, а є філією (іншим відокремленим підрозділом). Материнською компанією є Державна митна служба України (). Тому Житомирська митниця не може брати участі в справі та вона не має цивільної процесуальної дієздатності, через що в ухвалі від 05.03.2025 позивачу було запропоновано визначити відповідача - юридичну особу, до якої має бути пред`явлений позов. Однак позивачем не усунуті зазначені недоліки позовної заяви та не виконано ухвалу судді в цій частині.

За положеннями ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Із змісту позовної заяви слідує, що вимоги обгрунтовані ухваленням Запорізьким окружним адміністративним судом рішення 31.01.2024 у справі № 2880/9865/23 про задоволення позову ОСОБА_1 , яким визнано протиправним та скасовано рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів № 2023/000326/1 від 01.11.2023, а ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.09.2024 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Житомирської митниці на рішення суду першої інстанції. Проте на підтвердження викладених у позовній обставин стосовно підстав заявленого позову в порушення п. п. 5, 8 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви відповідних доказів, які б підтверджували наведені вище обставини, якими обгрунтовані позовні вимоги.

Згідно ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Частиною 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте всупереч ч. 8 ст. 43, ч. 5 ст. 95 ЦПК України додані до позовної заяви копії всіх документів належним чином не засвідчені.

Матеріально-правовою вимогою в позові є стягнення з Державного бюджету України на користь позивача 30000 грн на відшкодування моральної шкоди. При цьому, в порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить ціни позову, тоді як позов підлягає грошовій оцінці.

За наведених обставин у визначений ухвалою судді строк позивачем недоліки позовної заяви належним чином у повному обсязі не усунуті.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975. Відтак, у кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

З огляду на те, що позивачем не виконано належним чином ухвалу про залишення позовної заяви без руху, позовну заяву необхідно вважати неподаною та повернути позивачу.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 48, 95, 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Житомирської митниці про відшкодування моральної шкоди вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторно звернутися до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Семенцова