ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м.Суми

Справа №579/2380/23

Номер провадження 22-ц/816/343/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 29 травня 2024 року у складі судді Моргуна О.В., ухвалене в м. Кролевець Сумської області, повне рішення суду складено 04 червня 2024 року,

в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з вищевказаним позовом.

Свої вимоги мотивувало тим, що ОСОБА_1 уклав з АТ «УКСИББАНК» договір про надання споживчого кредиту № 0 від 17 червня 2021 року.

25 квітня 2023 року між АТ «УКСИББАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 236, відповідно до умов якого АТ «УКСИББАНК» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «УКСИББАНК» за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № 236 від 25 квітня 2023 року - реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 49 827,34 грн, з яких: 32 647,69 грн заборгованість за основним договором; 0,00 грн заборгованість за відсотками; 17 179,65 грн заборгованість за комісіями.

Крім того, зазначає, що 16 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі ТОВ «КУ «Європейська кредитна група») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /742043, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Договір підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором.

12 серпня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 12082022, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 12 серпня 2022 року до договору факторингу № 12082022 від 12 серпня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 7175 грн, з яких: 2000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5175 грн сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн сума заборгованості за пенею.

Відповідач не виконав свої зобов`язання за вказаними кредитними договорами. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості:

-за кредитним договором № 0 від 17 червня 2021 року в розмірі 49 827,34 грн, з яких: 32 647,69 грн заборгованість за основним боргом; 0,00 грн заборгованість за відсотками; 17 179,65 грн заборгованість за комісіями;

-за кредитним договором № /742043 в розмірі 7175,00 грн, з яких: 2000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5175 грн сума заборгованості за відсотками.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 29 травня 2024 року позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за договорами в загальному розмірі 57 002 грн 34 коп., з яких:

- за кредитним договором №0 від 17 червня 2021 року в розмірі 49827 грн 34 коп., з яких: 32647 грн 69 коп. - заборгованість за основним боргом; 17179 грн 65 коп. - заборгованості за комісіями;

- за кредитним договором №/742043 в розмірі 7175 грн 00 коп., з яких: 2000 грн 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5175 грн 00 коп. - сума заборгованості за відсотками.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЄАПБ».

В доводах апеляційної скарги зазначає, що він з грудня 2022 року по теперішній час перебуває на військовій службі, а тому на нього поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування штрафних санкцій, пені, комісії та процентів за користування кредитом у зазначений період.

Вказує на те, що чинним законодавством чітко зазначено, що інформація про поточний розмір кредитної заборгованості, розмір суми кредиту, поверненої кредитодавцю, надання витягу з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити або періоди в часі та умови сплати таких сум (за можливості вказування таких умов у виписці), а також іншої інформації, надання якої передбачено Законом України «Про споживче кредитування», іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит надається позичальнику безкоштовно. Постановою Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 під час розгляду подібних правовідносин суд визнав незаконним встановлення комісії.

З огляду на вищезазначене, вважає, що вимога про стягнення з нього заборгованості за комісією по кредитному договору № 0 від 17 червня 2021 року та заборгованості по відсоткам за кредитним договором № /742043, не підлягає задоволенню.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги відзив на позовну заяву, не обґрунтував таку відмову жодним чином, не спростував його пояснення, викладені у відзиві.

Також вважає стягнення з нього судового збору необґрунтованим, оскільки, на його думку, він звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Від ТОВ «ФК «ЄАПБ» надійшов відзив на апеляційна скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначає, що відповідач визнає укладення кредитних договорів з первісними кредиторами, а тому визнає факт отримання за договорами кредитних коштів та обізнаність щодо умов кредитних договорів й нарахування заборгованості. Відповідач не повідомив первісних кредиторів у відповідності до чинного законодавства про те, що він являється військовослужбовцем та, що на нього поширюються пільги, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім того, нарахування заборгованості за договорами здійснювалося до набуття відповідачем статусу військовослужбовця. ОСОБА_1 розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості. Розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 17 червня 2021 року між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 0, за умовами якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та Правил. Сума кредиту становить 41 647,69 грн з яких: 40 432,77 грн на придбання товару; 1214,92 грн на оплату разової комісії за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні) кредиту з подальшим інформування про стан розрахунків (а.с. 8-9).

Відповідно до п. 3.6. кредитного договору позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення платежів, відповідно до графіку платежів (Додаток № 1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною), але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернутий не пізніше 17 червня 2023 року, при цьому згідно умов договору може бути встановлений інший термін повернення кредиту. Розмір ануїтетного платежу становить 1736 грн з моменту укладення договору до 17 лютого 2022 року. З 18 лютого 2022 року розмір ануїтетного платежу становить 2881 грн. Ануїтетний платіж повинен сплачуватися щомісячно до 17 числа (включно) згідно Графіку платежів (Додаток № 1 до Договору).

Пунктами 3.9, 3.10 договору передбачено, що процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 0,0001% річних. За користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений договором термін процентна ставка встановлюється в розмірі 7,0001% річних.

Згідно додатку № 1 до договору визначено умови щодо сплати комісії, зокрема щомісячна комісія за управління кредитом 2,75% від суми наданого кредиту (включається до суми ануїтетного платежу), починаючи з 18 лютого 2022 року; комісія за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні)і використанні кредиту (разова) з подальшим інформуванням про стан розрахунків 1214,92 грн (а.с. 10).

Також 17 червня 2021 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 11-12).

25 квітня 2023 року між АТ «УКРСИББАНК» (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) укладено договір факторингу № 236, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді (а.с. 17-18).

Відповідно до п. 4.1 договору факторингу № 236 право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимоги у фактора виникає з моменту підписання акту приймання-передачі права вимоги (додаток № 2 до цього договору).

25 квітня 2023 року підписано акт приймання-передачі права вимоги (а.с. 19).

З витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу № 236 від 25 квітня 2023 року вбачається, що позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 17 червня 2021 року на загальну суму заборгованості 49 827,34 грн, з яких : 32647,69 грн заборгованість за основним боргом; 17 176,65 грн заборгованість за комісіями (а.с. 20).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором № 0 від 17 червня 2021 року станом на 31 жовтня 2023 року становить 49 827,34 грн, з яких: 32 647,69 грн заборгованість за тілом кредиту; 17 179,65 грн заборгованість за комісіями (а.с. 16).

16 жовтня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 1/742043, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит в сумі 2000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Строк надання кредиту на 15 днів, тобто до 30 жовтня 2021 року, За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 24-25). Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором R75154.

12 серпня 2022 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» (клієнт) укладено договір факторингу № 12082022, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 27-28).

Відповідно до п. 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

12 серпня 2022 року підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 12082022 від 12 серпня 2022 року (а.с. 29).

З витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 12082022 від 12 серпня 2022 року вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № /742043 на загальну суму заборгованості 7175 грн, з яких: 2000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 5175 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 30).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № /742043 від 16 жовтня 2021 року заборгованість відповідача станом на 31 жовтня 2023 року становить 7175 грн, з яких: 2000 грн заборгованість за тілом кредиту; 5175 грн заборгованість за відсотками (а.с. 31).

Задовольняючи позов ТОВ ФК «ЄАПБ», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитними договорами №№ 0 та /42043, а тому, враховуючи наявність заборгованості у відповідача перед позивачем на загальну суму 57002,34 грн, яка відповідачем не оспорюється, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на корись позивача заборгованості за вказаними кредитними договорами.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно п. 1) ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В даній справі відповідачем факт укладення кредитних договорів та отримання кредитних коштів не заперечується.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором № /742043 від 16 жовтня 2021 року слід зазначити наступне.

ОСОБА_1 , заперечуючи проти стягнення з нього процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором № /742043 від 16 жовтня 2021 року, зазначив, що він є військовослужбовцем та на нього поширюються пільги, передбачені п. 15) ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Пунктом 15) ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в ред. на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість по процентам в розмірі 7175 грн по кредитному договору № /742043 від 16 жовтня 2021 року була нарахована первісним кредитором та ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача за договором факторингу від 12 серпня 2022 року, тобто ще до того як позивач був призваний на військову службу під час мобілізації на підставі Указу Президента України № 758/2022 від 07 листопада 2022 року. Нарахування процентів після призову відповідача на військову службу не здійснювалося, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Водночас заслуговують на увагу твердження відповідача щодо відсутності підстав для стягнення з нього заборгованості за комісією за кредитним договором № 0 від 17 червня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» (тут і далі в ред. на час виникнення спірних правовідносин) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

З матеріалів справи вбачається, що умовами кредитного договору № 0 від 17 червня 2021 року передбачено, зокрема сплату щомісячної комісії за управління кредитом в розмірі 2,75% від суми наданого кредиту, починаючи з 18 лютого 2022 року, та сплату комісії за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні) і використанні кредиту (разова) з подальшим інформуванням про стан рахунків в розмірі 1214,92 грн.

Тобто АТ «УКРСИББАНК» фактично встановлено сплату комісії «за управління кредитом», при цьому не зазначено, за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, матеріали справи не містять.

Натомість частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід.

Отже, оскільки банком було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, умови договору про нарахування разової комісії при видачі кредиту та щомісячної комісії за управління кредитом є нікчемними, тому вимоги про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 17179, 65 грн задоволенню не підлягають.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача щодо звільнення його від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством і встановлює певні особливості судового захисту прав споживачів, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 виступає в якості відповідача у справі про стягнення заборгованості за кредитними договорами, то положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо звільнення від сплати судового збору на нього не поширюються.

Враховуючи вищезазначене, рішення суду на підставі пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 376 підлягає скасуванню в частині вирішення вимоги про стягнення заборгованості за комісією по кредитному договору № 0 від 17 червня 2021 року з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цієї вимоги.

На підставі частин 1, 13 ст. 141 ЦПК України підлягає зміні розподіл судових витрат. Пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 1875,08 грн.

У зв`язку зі зміною розміру заборгованості за кредитним договором № 0 від 17 червня 2021 року, що підлягає стягненню з відповідача, та зміною розподілу судових витрат, резолютивну частину рішення суду слід викласти в новій редакції.

Крім того, з урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги, слід стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи в розмірі 1213,38 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 29 травня 2024 року скасувати в частині вирішення вимоги про стягнення заборгованості за комісією по кредитному договору № 0 від 17 червня 2021 року з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цієї вимоги.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 0 від 17 червня 2021 року в розмірі 39 822 гривні 69 копійок, з яких: 39 822 гривні 69 копійок заборгованість за тілом кредиту.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № /742043 від 16 жовтня 2021 року в розмірі 7175 гривень 00 копійок, з яких: 2000 гривень 00 копійок заборгованість за тілом кредиту; 5175 гривень 00 копійок заборгованість за відсотками.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 1875 гривень 08 копійок.»

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи в розмірі 1213 гривень 38 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов