Справа № 473/896/25
РІШЕННЯ

іменем України

"31" березня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним

встановив

в лютому 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладеного 17 березня 2001 року та зареєстрованого за №198 на Універсальній товарно-сировинній біржі дійсним.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що даний договір був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в письмовій формі і зареєстрований на Універсальній товарно-сировинній біржі, нічиїх прав та законних інтересів не порушує і всі умови договору купівлі-продажу будинку виконані. Посилаючись на те, що нотаріальне посвідчення договору неможливе в зв`язку з тим, що продавець та покупець померли, всі умови договору купівлі-продажу будинку виконані, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 24 лютого 2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Сторчак П.О. не з`явилися, від представника надійшла заява, в який він просить розглядати справу у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Судом встановлено, що 17 березня 2001 року між ОСОБА_3 , як продавцем та ОСОБА_2 , як покупцем був укладений договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 та зареєстрований в той же день на Універсальній товарно-сировинній біржі за реєстровим №198. Вказаний договір, згідно реєстраційного напису від 28 березня 2001 року був зареєстрований у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації за №1908.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі її заяви про прийняття спадщини у Вознесенській державній нотаріальній конторі Миколаївської області заведена спадкова справа №30/2024 від 13.02.2024 року.

Також в судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 09.01.2025 року, номер актового запису 746).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №80247160 наданої Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 25.02.2025 року, після померлої ОСОБА_3 спадкова справа не заведена.

При зверненні позивача до Вознесенської державної нотаріальної контори з питання оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , було надано роз`яснення від 20.11.2024 року №822/02-14 про необхідність визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_2 , дійсним.

В судовому засіданні було встановлено, що сторони при укладенні договору як продавець та покупець прийшли до взаємної згоди за всіма істотними умовами договору і виконали свої зобов`язання, що підтверджується укладеним в письмовій формі договором купівлі-продажу, але нотаріально посвідчити договір неможливо.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2004 року), останній застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Тому в даному випадку застосуванню підлягає Цивільний Кодекс України 1963 року. Згідно до ст. 227 ЦК України (1963 року) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Згідно ч.2 ст.47 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Таким чином, оскільки сторони по договору купівлі-продажу нерухомого майна повністю виконали всі умови договору, а нотаріально посвідчити договір неможливо, суд вважає необхідним визнати дійсним вказаний договір купівлі-продажу.

Керуючись ст. ст. 4,14,81,223,280,281,259,263,265,273 ЦПК України, суд

ухвалив

позовні вимоги - задовольнити.

Визнати дійним договір купівлі продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , який укладено та зареєстровано на Універсальній товарно-сировинній біржі 17 березня 2001 року за № 198, між покупцем ОСОБА_2 та продавцем ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя М.М. Ротар