УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26 березня 2025 рокуСправа № 495/1983/25
Номер провадження 2/495/1566/2025

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

24.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, актовий запис № 280.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого для її розгляду суддю Волкову Ю.Ф. (ЄУН 495/1983/25, номер провадження 2/495/1566/2025).

На підставі відомостей КП «Д-3» встановлено, що окрім вказаної позовної заяви до суду також 24.03.2025 подано 7 аналогічних позовних заяв (до того ж самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав).

Встановлено, що усі позовні заяви з аналогічним колом учасників, з тим самим предметом та з однакових підстав.

Суд звертає увагу, що ухвалою від 20.03.2025 було повернуто аналогічну позовну заяву на підставі частини третьої статті 44 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із встановленим зловживанням процесуальними правами заявника (за період з 17.03.2025 - 18.03.2025 до суду надійшло 11 анологічних позовних заяв): ухвалою від 24.03.2025 було повернуто аналогічну позовну заяву на підставі частини третьої статті 44 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із встановленим зловживанням процесуальними правами заявника ( за 19.03.2025 до суду надійшло 12 аналогічних позовів). Отже всього дос уду станом на 24.03.2025 надішло 32 аналогічні позовні заяви (частина з яких перебуває в провадженні інших суддів).

Стаття 44 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) визначає обов`язок учасників судового процесу та їхніх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша цієї статті).

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями (пункт 2 частини другої статті 44 ЦПК).

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частини третя, четверта статті 44 ЦПК).

З огляду на встановлені обставини (подання до суду протягом трьох днів 23 аналогічних позовних заяв, деякі з них оформлені без дотримання вимог статей 175, 177 ЦПК), приходжу до висновку, що подання даної заяви в розумінні статті 44 ЦПК є зловживання позивачем процесуальними правами, метою такої поведінки є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, а тому така заява підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до пункту частини першої статті 148 ЦПК суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Враховуючи установлений факт зловживання процесуальними правами позивачем, що полягає у неодноразовому зверненні до суду з аналогічним позовом до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, суд приходить до висновку про необхідність вжиття заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами позивачем застосування до позивача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1514 грн.

Частиною 5 статті 148 ЦПК України передбачено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини шостої статті 148 ЦПК, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 175, 177, 185, 258-260, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, повернути заявнику на підставі частини третьої статті 44 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із встановленим зловживанням процесуальними правами заявника.

Застосувати до ОСОБА_1 захід процесуального примусу у вигляді штрафу, який підлягає стягненню в дохід державного бюджету, у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1514 грн (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять грн).

Боржник ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Строк пред`явлення ухвали до примусового виконання в частині стягнення штрафу становить три місяці, починаючи з наступного дня після набрання нею законної сили.

Копію ухвали про повернення заяви надіслати особі, яка її подала, разом із заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Ю.Ф. Волкова