Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2709/24 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю.
Категорія 7 Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.,

суддів Коломієць О.С., Талько О.Б.,

секретаря судового засідання Болейко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу № 274/2709/24 за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Щасливе життя» в особі ліквідатора Бондарчука Віталія Васильовича, Бердичівської міської рада Житомирської області, Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Бердичівської міської ради, третя особа без самостійних вимог - Відділ Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про визнання права власності на самочинно-збудоване нерухоме майно; визнання, що вид та класифікація гаража не суперечить вимогам містобудівної документації,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Гуменюка Олександра Володимировича на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 грудня 2024 року, яке ухвалене суддею Хуторною І.Ю. у м. Бердичеві,

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, на обґрунтування якого зазначила, що 12 серпня 2018 року між ОК ЖБК «Щасливе життя» та ОСОБА_2 укладено договір №3 про сплату пайових внесків та зобов`язання ЖБК організувати будівництво нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 вартістю 250000 грн. Згодом договором №10 від 15 лютого 2018 року сторону договору №3 від 12 серпня 2018 року ОСОБА_2 замінено іншою стороною - позивачем ОСОБА_1 , яка набула усіх прав та прийняла на себе виконання зобов`язань за вказаним договором, які вона виконала, сплатила 250 000,00 грн пайових внесків.

15 червня 2023 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення ОК ЖБК «Щасливе життя», у зв`язку з чим ОСОБА_1 надіслала відповідачу 20 жовтня 2023 року кредиторську вимогу.

За доводами позивача 01 липня 2020 року між Бердичівською міською радою Житомирської області та ТОВ «І.Б.С.-2007» (підрядником) укладено договір оренди землі, за умовами якого передано в користування земельну ділянку для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1106 кв м кадастровий номер земельної ділянки :01:021:0388. Відповідно до Декларації про готовність до експлуатації об`єкта ЖТ26, поданої замовником ОК ЖБК «Щасливе життя» даний об`єкт будівництва зареєстрований як споруда: код ДБКС:1242.3 Стоянки автомобільні криті.

Проте за умовами Договору сторони визначили, що об`єктом будівництва є гараж, тобто по ДК 018-2000 Код ДБКС: 1242.1 Гараж наземний.

Згідно Національного класифікатору будівель та споруд НК 018-2023 (наказ Міністерства економіки України № 3573 від 16.05.2023 року): Код: 1242 (Будівлі гаражів).

У листі виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 21листопада 2023 року зазначено, що відповідно до пояснювальної записки затвердженої містобудівною документацією, а саме планом зонування території міста Бердичева, земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться у функціональній зоні Ж-2/р зоні малоповерхової житлової забудови (від 1 до 3 поверхів).

Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно обслуговування даної зони технічної експертизи №1724/02-2024 від 28 лютого 2024 року в межах земельної ділянки площею 0,1106 га з кадастровим номером :01:021:0388, розташовано окремий блок боксів (гаражів) закритого типу, що призначений для постійного або тимчасового зберігання транспортних засобів без забезпечення можливості їх вертикального переміщення, з малою місткістю (до 50 машиномісць) (відповідно до положень довідкового додатку «К» ДБН В.2.3.-15:2007). Код за Національним класифікатором будівель та споруд НК 018-2023:1242 (Будівлі гаражів).

На думку позивача, спірний об`єкт нерухомості слід кваліфікувати як самочинне будівництво, оскільки його побудовано в порушення умов інвестиційного договору, плану зонування міста Бердичева та фактично відмінним від зареєстрованого в Декларації про готовність до експлуатації об`єкта нерухомості.

КП «Бердичівське МБТІ» Житомирської області ради було проведено технічне обстеження приміщення, відповідно до якого об`єкт - Гараж № 3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідає вимогам державних будівельних норм, технічний стан об`єкт цілому відповідає стану «1» - нормальний та виготовлено технічний паспорт на зазначений Гараж, за яким вказано, що він має загальну площу 38, 1 кв. м (19, 4 кв. м гараж та 19 кв. м підвал), що в загальному відповідає площі визначених сторонами в Договорі 38 кв. м (20 кв. м площа нежитлового приміщення та 18 кв. м. площа підвального приміщення).

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила визнати право власності на гараж (машинно-місце) № НОМЕР_1 , загальною площею 38,1 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також просила визнати, що вид та класифікація гаражу (машинно-місця) № НОМЕР_1 , загальною площею 38,1 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в межах земельної ділянки, площею 0,1106 га з кадастровим номером :01021:0388 не суперечить вимогам містобудівної документації, а саме плану зонування міста Бердичева Житомирської області та цільовому призначенню вказаної земельної ділянки.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, адвокат Гуменюк О.В в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити.

Зазначив, що суд першої інстанції необґрунтовано не врахував висновок експерта, який є належним доказом. Крім того, вказав, що у видах даної земельної ділянки немає чіткого визначення «Гараж наземний», який фактично є побудованим об`єктом нерухомості. За висновком експерта останній не суперечить вимогам містобудівної документації, а саме плану зонування міста Бердичева Житомирської області та цільовому призначенню вказаної земельної ділянки.

До суду надійшов відзив представника Бердичівської міської ради Житомирської області, в якому доводи апеляційної скарги вважали необґрунтованими, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гуменюка О.В. надійшла заява, в якій він просив справу розглядати в його відсутності та апеляційну скаргу задовольнити.

В судовому засіданні представник Бердичівської міської ради та Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Бердичівської міської ради просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про день розгляду справи повідомлялись належним чином, заяв та клопотань щодо відкладення розгляду не подавали.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст. 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи. Сторони та їх представники приймали участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 12 серпня 2018 року між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив» Щасливе життя» в особі голови кооперативу Бондарчука Віталія Васильовича та ОСОБА_2 укладено договір № 3 про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК» Щасливе життя», за п. 1.1 якого ЖБК зобов`язується організувати будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 . Житомирської області (далі за текстом об`єкт будівництва) за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію передати учаснику приміщення в об`єкті будівництва, обумовлене цим договором (далі за текстом об`єкт нерухомості) та всі документи, необхідні учаснику для реєстрації права власності на нього, а учасник зобов`язується сплатити до ЖБК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним договором та додатками до нього, та має право отримати об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для учасника.

Відповідно до п. 1.5. договору сторони домовились, що об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та передається з наступними характеристиками: об`єкт нерухомості «нежитлове приміщення», площа нежитлового приміщення «20 кв. м», площа підвального приміщення «18 кв. м», № 3.

Пунктом 1.8. договору передбачено, що учасник здійснює оплату внеску по спорудженню об`єкту нерухомості і може отримати його пише за умови оплати у розмірі 100 відсотків внеску з врахуванням положень п. п. 2.6. - 29 даного договору.

Згідно п. 1.9. договору план та розміщення об`єкту нерухомості на поверсі зазначено в додатку № 2 до даного договору.

За умовами п. 2.1 договору вартість будівництва об`єкту нерухомості визначається ЖБК відповідно до проектно кошторисної документації та договору підряду з підрядною організацією і на день укладення цього договору складає 250 000, 00 грн і може змінюватись у випадках передбачених цим договором (т.1 а.с. 10-13).

Пунктом 2 додатку № 1 до договору № 3 «Про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК» Щасливе життя» від 12 серпня 2018 року, який є невід`ємною частиною договору визначено, що учасник сплачує внески на розрахунковий рахунок ЖБК або шляхом передачі будівельних матеріалів та/або виконання робіт у виді пайового внеску у сумі 250 000, 00 грн не пізніше 12 грудня 2018 року (т.1 а.с. 14).

Згідно копії акту прийому передачі матеріалів в рахунок пайових внесків від 12 лютого 2018 року, ОСОБА_2 за умовами договору № 3 про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК» Щасливе життя» від 1 серпня 2018 року вніс пайовий внесок у повному обсязі у розмірі 250 000, 00 грн (т.1 а.с. 17).

15 лютого 2018 року між ОК «ЖБК «Щасливе життя» в особі голови кооперативу Бондарчука Віталія Васильовича та ОСОБА_1 (новий учасник), з іншої сторони, а також ОСОБА_2 (первісний учасник) з третьої сторони уклали договір про заміну сторони № 10 в договорі про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК» Щасливе життя» № 3 від 12 серпня 2018 року, згідно якого первісний учасник уступає (передає), а новий учасник набуває всіх прав та приймає на себе виконання всіх зобов`язань учасника за договором про сплату пайових внесків у ЖБК № 3 від 12 серпня 2018 року укладеним між первісним учасником та ЖБК, з моменту набрання чинності цього договору (т. 1 а.с. 16).

Згідно п.п. 4, 7 вказаного договору № 10 з моменту укладення даного договору новий учасник вважається стороною пайового договору, а первісний учасник втрачає всі права за пайовим договором; вся попередня оплата сплачена первісним учасником на рахунок ЖБК, як сплата пайових внесків вважається такою, що сплачена новим учасником при сплаті пайових внесків.

Розпискою від 15 лютого 2018 року підтверджено отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 суму у розмірі 9 200 доларів США в рахунок договору №3 від 12 лютого 2018 року, згідно додатку 1 «Порядку сплати внесків» до вищевказаного договору (т. 1 а.с. 18).

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19 жовтня 2023 року (сервіс Опендатабот) ОК «ЖБК «Щасливе життя» перебуває в статусі припинення (т.1 а. с. 29).

20 жовтня 2023 року ОСОБА_1 на адресу ОК «ЖБК» Щасливе життя» направила кредиторську вимогу з вимогами надати інформацію щодо включення до реєстру вимог кредиторів моєї, ОСОБА_1 , вимоги за зобов`язанням, що виникло на підставі договору № 3 про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК «Щасливе життя», укладеного 12 серпня 2018 року між ОК ЖБК «Щасливе життя» та ОСОБА_2 та договору про зміну сторони № 10 в договорі про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК «Щасливе життя» № 3 від 12 серпня 2018 року, укладеного 15 серпня 2018 року між, ОК «ЖБК «Щасливе життя», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме вимогу щодо здачі об`єкту в експлуатацію, із переданням учаснику за актом приймання-передачі об`єкту нерухомості та наданням всіх необхідних документів для оформлення права власності на нього (п. 4.2.2 договору) або повернення сплаченого пайового внеску у сумі 250 000, 00 грн; в разі не включення даної вимоги до реєстру вимог кредиторів, просила включити дану вимогу до проміжного ліквідаційного балансу ОК «ЖБК «Щасливе життя»; включити до проміжного ліквідаційного балансу ОК «ЖБК «Щасливе життя вимогу щодо стягнення з ОК «ЖБК «Щасливе життя» на її, ОСОБА_1 , користь 3% річних за прострочення виконання вказаного зобов`язання (ст. 625 ЦК України), що становить 39 822, 00 грн та індексацію в сумі 160 118, 91 грн; включити до проміжного ліквідаційного балансу ОК «ЖБК «Щасливе життя вимогу щодо стягнення з ОК «ЖБК «Щасливе життя» на її, ОСОБА_1 , користь пені, визначеної ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» в розмірі 2737500 (365 днів прострочення зобов`язання) із перерахунком даної суми у національній валюті по курсу НБУ визначеного станом на день погашення зобов`язання; надати їй Рішення ОК «ЖБК «Щасливе життя» про ліквідацію юридичної особи (т. 1 а. с. 19-21).

Відповідно до повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 13 січня 2021 року ОК «ЖБК «Щасливе життя» повідомило про нове будівництво критої автостоянки для легкових автомобілів по АДРЕСА_1 , загальною площею 358,65 га на земельній ділянці, площею 0,1106 га, кадастровий номер :01:021:0388 із цільовим призначенням 02.09 «для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови, яка перебуває в оренді ТОВ «І.Б.С.-2007» (т. 1 а.с. 155-157).

Згідно відомостей з реєстру документів ЄДЕССБ 28 травня 2021 року ОК «ЖБК «Щасливе життя» на підставі повідомлення про початок будівельних робіт ЖТ 52 зареєструвало будівництво критої автостоянки для легкових автомобілів по АДРЕСА_1 на земельній ділянці, площею 0,1106 га, кадастровий номер :01:021:0388 із цільовим призначенням 02.09 «для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови (т. 1 а.с. 23-25).

У листі від 21 листопада 2023 року виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області щодо надання інформації про можливі види використання будівель та споруд на земельній ділянці, площею 0,1106 га з кадастровим номером :01:021:0388 повідомив, що відповідно до плану зонування території міста Бердичева, земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться у функціональній зоні Ж-2/р зоні малоповерхової житлової забудови (від 1 до 3 поверхів), а також щодо переважних та супутніх видів дозволеного використання зони Ж-2/р (т. 1 а.с. 30).

За змістом листа відділу Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 21 листопада 2023 року, введення в експлуатацію на земельній ділянці із кадастровим номером :01:021:0388 гаража наземного можливо на безоплатній основі на підставі поданої замовником належно заповненої декларації про готовність об`єкта до експлуатації та наявності в повному обсязі переліку документів що підтверджують виконання всіх робіт згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами, у тому числі щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення на даному об`єкті (відомості про Виконання будівельних робіт атестованим особами, наявність проектної документації, документ, який посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою) та запропоновано звернутися до суду щодо визнання права власності на самовільно збудований об`єкт, відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України у разі, якщо даний наземний гараж побудований (реконструйований) без дозвільних документів (самочинно) (т. 1 а.с. 31).

Рішенням Бердичівської міської ради від 13 квітня 2020 року № 1171 про вилучення та передачу земельних ділянок у власність, постійне користування та оренду фізичним і юридичним особам Бердичівська міська рада, серед іншого, вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :01:021:0388), площею 1106 кв. м, для будівництва і обслуговувана паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови в АДРЕСА_1 та передати в оренду на три роки вказану земельну ділянку для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок в землях житлової та громадської забудови (т. 1 а.с. 33 зворот).

01 липня 2020 року Бердичівська міська рада, в особі заступника міського голови Павлішиної Таміли Василівни (орендодавець) та ТОВ «І.Б.С. -2007» (орендар) на підставі рішення Бердичівської міської ради від 13 квітня 2020 року № 1771 уклали договір оренди за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає у оренду у користування земельну ділянку загальною площею: 1106 кв.м, кадастровий номер земельної ділянки: :01:021:0388 для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , строком на три роки. Категорія земель: землі житлової та громадської забудови, яку орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду терміном на три роки з моменту реєстрації договору, що підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 32-33).

Відповідно до витягу з Плану зонування території м. Бердичева, затвердженого рішенням Бердичівської міської ради від 26 лютого 2018 року № 557 із зазначенням функціональної зони території в межах якої розташована земельна ділянка, та обмежень у використанні території для містобудівних потреб земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер: :01:021:0388) розташована в зоні Ж-2/р, зона малоповерхової житлової забудови Ж-2/р, визначена для розташування житлових будинків від 1 до 3 поверхів та в лікувальній зоні Г-5/р, зона лікарень, станцій швидкої допомоги, поліклінік, амбулаторій, аптек. Земельна ділянка розташована в межах зон регулювання забудови (обмеження висоти нової забудови до 30 метрів) (т. 1 а.с. 158).

До матеріалів справи долучена копія експертного дослідження експерта ОСОБА_3 за результатами проведення будівельно- технічної експертизи № 1724/02 -2024 від 28 лютого 2024 року з наступними висновками:

- в межах земельної ділянки площею 0,1106 га з кадастровим номером :01:021:0388, розташовано окремий блок боксів (гаражів) закритого типу, що призначений для постійного або тимчасового зберігання транспортних засобів без забезпечення можливості їх вертикального переміщення, з малою місткістю (до 50 машиномісць) (відповідно до положень довідкового додатку «К» ДБН В.2.3-15:2007). Код за Національним класифікатором будівель та споруд НК 018-2023: 1242 (Будівлі гаражів);

- вид та класифікація окремо розташованого блоку боксів (гаражів) закритого типу, що призначений для постійного або тимчасового зберігання транспортних засобів без забезпечення можливості їх вертикального переміщення, з малою місткістю, що розташований в межах земельної ділянки, площею 0, 1106 га з кадастровим номером :01:021:0388, не суперечить вимогам містобудівної документації, а саме плану зонування міста Бердичева Житомирської області та цільовому призначенню вказаної земельної ділянки (т. 1 а.с. 41-53).

За заявою замовника ОСОБА_1 на її ім`я на нежитлове приміщення гараж (машино-місце) за адресою: АДРЕСА_1 гараж № 11 27 січня 2024 року виготовлено технічний паспорт (реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІ01:5182-6853-3650-3690), з якого вбачається, що гараж літ. «Б-1» побудований у 2021 році, основна площа 19, 1 кв. м, допоміжна (підсобна) площа 19, 0 кв. м (т. 1 а.с. 34-35, 37-40).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції вказав на неможливість визнання за позивачем права власності на самочинно збудований гараж у судовому порядку, оскільки позивач не має прав на земельну ділянку, на якій збудований гараж, а також обрання неналежного способу захисту, який не передбачений законом та не є ефективним у позовній вимозі щодо встановлення відповідності виду та класифікації об`єкта нерухомості вимогам містобудівної документації, а саме плану зонування міста Бердичева Житомирської області та цільовому призначенню вказаної земельної ділянки.

Колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, правовий режим самочинного будівництва врегульовано статтею 376 ЦК України. Норми зазначеної статті є правовим регулятором відносин, які виникають у зв`язку із здійсненням самочинного будівництва.

Стаття 376 ЦК України розміщена у главі 27 «Право власності на землю (земельну ділянку)», тобто правовий режим самочинного будівництва пов`язаний з питаннями права власності на землю.

Згідно із частиною другою статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Частинами п`ятою, восьмою статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на важливість принципу superficies solo cedit (збудоване на поверхні слідує за нею). Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, хоча безпосередньо і не закріплений у такому вигляді в законі, знаходить вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства (див. постанови від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16 (пункт 8.5), від 03.04.2019 у справі № 921/158/18 (пункт 51), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункти 37-38), від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 (пункт 54), від 20.07.2022 у справі № 923/196/20 (пункт 34)).

Згідно з вказаним принципом особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц (пункт 42), від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 (пункт 54), від 20.07.2022 у справі № 923/196/20 (пункт 34)).

Крім того, не допускається набуття права власності на споруджені об`єкти нерухомого майна особою, яка не має права власності або такого іншого речового права на земельну ділянку, що передбачає можливість набуття права власності на будівлі, споруди, розташовані на відповідній ділянці. Виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди право власності на об`єкт нерухомого майна набуває той, хто має речове право на земельну ділянку (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (пункти 92-94), від 20.07.2022 у справі № 923/196/20 (пункт 35)).

Встановивши, що позивач не є власником чи користувачем земельної ділянки кадастровий номер :01:021:0388, на якій самочинно збудований спірний гараж, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність підстав для визнання за позивачем права власності на самочинно збудований гараж, оскільки позивач не має прав на земельну ділянку, на якій він збудований.

При цьому колегія зазначає, що звернення позивача до виконкому Бердичівської міської ради із адвокатським запитом листом від 15 листопада 2023 року №891 про надання інформації щодо можливих видів використання будівель та споруд на земельній ділянці площею 0,1106 га з кадастровим номером :01:021:0388 не є тотожним зі зверненням до компетентного органу для набуття права власності та введення об`єкту до експлуатації у встановленому законом порядку.

Інформація про наявність дозвільних документів на право виконання будівельних робіт з будівництва об`єкту та вводу його до експлуатації у встановленому законодавством порядку відсутня.

У той же час правом на звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване або реконструйоване нерухоме майно наділена особа, яка у передбаченому законом порядку зверталася до органів державного архітектурно-будівельного контролю, це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність (бездіяльність) дають підстави вважати про наявність спору про право.

Вказаних умов позивачем не дотримано.

На переконання апеляційного суду, поданий ОСОБА_1 позов є передчасним, оскільки позивач не зверталась до компетентного органу державного архітектурно-будівельного контролю для набуття права власності та введення об`єкту до експлуатації у встановленому законом порядку, а одразу звернулась до суду з позовом про визнання права власності.

За таких обставин суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на гараж.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту, що вид та класифікація гаражу (машинно-місця) № НОМЕР_1 , загальною площею 38,1 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в межах земельної ділянки, площею 0,1106 га з кадастровим номером :01021:0388 не суперечить вимогам містобудівної документації, а саме плану зонування міста Бердичева Житомирської області та цільовому призначенню вказаної земельної ділянки, апеляційний суд погоджується із встановленням судом першої інстанції неузгодженості такої вимоги ст. 13 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя та ст. 16 ЦК України про ефективний спосіб захисту права, оскільки суд у межах своєї компетенції не наділений правом визначати, що вид та класифікація самочинно-збудованого нерухомого майна не суперечить вимогам містобудівної документації. Вказане узгоджується з усталеною практикою Верховного суду, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, не визнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Отже, доводи, наведені в обґрунтуванні апеляційної скарги, зокрема і не врахування судом першої інстанції висновку експерта Малого Олексія Вікторовича про проведення будівельно - технічної експертизи № 1724/02 -2024 від 28 лютого 2024 року, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права.

Інші аргументи апеляційної скарги є аналогічними доводам, зазначеним в позовній заяві, зводяться до власного тлумачення норм матеріального права та не спростовують висновку суду першої інстанції, обґрунтовано викладеного у мотивувальній частині судового рішення, який не потребує додаткового правового аналізу.

Зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення ухвалено без додержанням норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 367 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень апеляційного суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Оскільки оскаржене судове рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу адвоката Гуменюка Олександра Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 грудня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено 20 березня 2025 року