Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/1425/25
Провадження № 2-о/572/177/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ведяніної Т.О.

за участю секретаря судових засідань Мороз Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису. Свою заяву обґрунтовує тим, що протягом останніх 10 років проживає разом зі своїм братом ОСОБА_2 , який є інвалідом групи 1А, в зв`язку з чим заявниця його доглядає. ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями та має психіатричні захворювання. Протягом 2023-2024 років ОСОБА_2 постійно вчиняє психологічне та фізичне насильство проти неї. Веде себе агресивно, нищить майно. Внаслідок таких дій ОСОБА_2 заявниця неодноразово зверталася в поліцію, якою було зафіксовано дані обставини. Відносно нього працівниками поліції складалися протоколи про адміністративне правопорушення, виносився заборонний терміновий припис. Разом з тим ОСОБА_2 продовжує вести аморальний спосіб життя, систематично вживає алкогольні напої, відмовляється від лікування та не вчиняє будь яких дій спрямованих на позитивні зміни в ситуації. Заявниця вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства, тому змушена звернутись до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Заявниця відповідно до заяви вимоги заяви підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Просить долучити до матеріалів справи копію технічного паспорту та копію свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , відповідно до якого його власником є ОСОБА_3 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Дослідивши матеріали заяви про видачу обмежувального припису, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Правовідносини, що склалися між учасниками справи регулюються спеціальним Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а також міжнародно-правовими актами, під час вирішення такої категорії справ обов`язковому застосуванню підлягає судова практика Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини 1 статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 350-4 ЦПК України особа, яка звертається до суду із заявою про видачу обмежувального припису, повинна зазначити обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та надати докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

Заявник ОСОБА_1 посилається на те, що вона неодноразово піддавалася психологічному та фінансовому насильству з боку брата ОСОБА_2 та неодноразово зверталася до органів Національної поліції України з приводу фактів психологічного насильства над нею.

Надані заявником копія протоколу про адміністративне правопорушення від 28 червня 2024 року, повідомлення про розгляд звернень , які датовані 09 липня 2024 року , постанова Сарненського районного суду від 09 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, вже були предметом розгляду судом під час винесення рішення 12 серпня 2024 року про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 .

Окрім того, останній конфліктний випадок між заявницею та ОСОБА_2 мав місце 01 лютого 2025 року, згідно з протоколу про адміністративне правопорушення, стосовно того, що ОСОБА_2 порушив заборонний припис від 01 лютого 2025 року, і з цієї дати і до часу розгляду справи заявниця не надала суду жодного належного і допустимого доказу про те, що ОСОБА_2 продовжував вчиняти щодо неї протиправні дії у вигляді домашнього насильства або що існують ризики продовження щодо неї протиправних дій з боку заінтересованої особи.

При цьому, суд не бере до уваги до долучені до матеріалів справи медичні виписки з історії хвороби ОСОБА_2 , оскільки вони не підтверджують вчинення домашнього насильства безпосередньо відносно заявника.

Тобто заявниця не надала суду доказів, на підставі яких можна зробити висновки про наявність ризиків продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві, а також доказів вчинення заінтересованою особою домашнього насильства станом на теперішній час.

Таким чином, враховуючи, що суду не надано достатніх належних, допустимих, та переконливих доказів для оцінки ризиків вчинення насильства заінтересованою особою відносно заявника, настання наслідків його вчинення, що надавало б правову підставу для видачі обмежувального припису, суд дійшов до висновку що в задоволенні заяви про видачу обмежувального припису слід відмовити.

Керуючись ст.ст.259, 265, 294, главою 13 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа, щодо якої необхідно встановити обмежувальний припис, ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису- відмовити.

Судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: