Справа № 444/5075/24
Провадження № 2/444/505/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Садова І.З.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (паспорт громадянина України: серія НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 10.08.2000 року; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 )до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області (адреса: пл. 40 річчя Перемоги, 3, с. Добросин, Львівський р-н., Львівська область, 80337; ; ел. пошта: , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області м. Рава-Руська, вул. Я. Мудрого, З, Львівського району, Львівської області, індекс: 80316) про встановлення юридичного факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ :

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно.

Мати склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу та сестрі позивача.

Сестра позивача написала відмову від своїх спадкових прав по заповіту та по закону після смерті матері.

Позивач написав відмову від всіх спадкових прав по заповіту.

У зв`язку з чим позивач звернувся в Рава-Руську ДНК для отримання свідоцтв про права на спадщину за законом. Нотаріус перевіривши документи відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті матері, оскільки не встановлений юридичний факт, що має юридичне значення, а саме: відсутні документи, які підтверджують родинний зв`язок.

Позивач повідомляє, що в свідоцтві про народження позивача, прізвище його і матері позивача вказано « ОСОБА_3 », а в свідоцтві про смерть вказано « ОСОБА_3 ».

Позивач повідомляє, що така помилка є в документах ніхто із сім`ї не зауважував, допоки на це звернув увагу нотаріус.

Хто з працівників сільської ради допустив таку помилку при видачі свідоцтв позивачеві невідомо, але померла ОСОБА_2 є його матір`ю.

При зверненні в Добросинсько-Магерівську сільську раду Львівського району Львівської області позивачу було усно повідомлено, що дане питання можливо вирішити тільки в судовому порядку.

Позивач додатково надає суду довідку, котра підтверджує, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю позивача та повідомляє, що батько позивача помер.

Інших спадкоємців, передбачених цивільним законодавством України, немає.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (п.п. 1 і 3).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

На підставі вищевикладеного позивач просить справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Так як прийняття судом рішення про встановлення родинних відносин, необхідне для спадкування.

На підставі вищевказаного позивач просить його позовні вимоги задоволити та встановити факт родинних відносин.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Однак, представник відповідача надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника. У вирішенні даної справи покладається на думку суду.

Представник третьої особи - Рава-Руської ДНК в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином. Однак надіслав на адресу суду лист про розгляд справи у її відсутності. У вирішенні даної справи покладається на думку суду.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно.

Мати склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу та сестрі позивача.

Сестра позивача написала відмову від своїх спадкових прав по заповіту та по закону після смерті матері.

Позивач написав відмову від всіх спадкових прав по заповіту.

У зв`язку з чим позивач звернувся в Рава-Руську ДНК для отримання свідоцтв про права на спадщину за законом. Нотаріус перевіривши документи відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті матері, оскільки не встановлений юридичний факт, що має юридичне значення, а саме: відсутні документи, які підтверджують родинний зв`язок.

Позивач повідомляє, що в свідоцтві про народження позивача, прізвище його і матері позивача вказано « ОСОБА_3 », а в свідоцтві про смерть вказано « ОСОБА_3 ».

Позивач повідомляє, що така помилка є в документах ніхто із сім`ї не зауважував, допоки на це звернув увагу нотаріус.

Хто з працівників сільської ради допустив таку помилку при видачі свідоцтв позивачеві невідомо, але померла ОСОБА_2 є його матір`ю.

При зверненні в Добросинсько-Магерівську сільську раду Львівського району Львівської області, позивачу було усно повідомлено, що дане питання можливо вирішити тільки в судовому порядку.

Позивач додатково надає суду довідку, котра підтверджує, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю позивача та повідомляє, що батько позивача помер.

Інших спадкоємців, передбачених цивільним законодавством України, немає.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (п.п. 1 і 3).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Вищенаведене свідчить про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст., ст. 23, 247, 258, 259, 264, 265, 319, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Встановити юридичний факт родинних відносин між ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 10.08.2000 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема те, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Мікула В. Є.