Провадження № 2/185/2024/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 березня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участі секретаря судового засідання Преображенської К.О., позивача розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Петропавлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини щодо даних батька

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд:

1. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що внести відомості до актового запису 33 від 06.05.2011 року про народження ОСОБА_3 де у відомості про батьківство вказати батьком дитини громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

2. Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів йог заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, і до досягнення повноліття.

3. Судові витрати по справі у сумі 1211.20 грн. стягнути з відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з тим, що відповідач не визнає свого батьківства вона змушена звернутися до суду.

Відповідач звернувся до суду з заявою у якій позов визнав повністю.

Представник позивача звернулася з заявою про розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи в суд не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено наступне.

В період часу з 2010 року позивач мала відносини з відповідачем. Від цих стосунків, ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син - ОСОБА_3 . У свідоцтві про народження зазначено: у графі «батько» « ОСОБА_4 », запис здійснений зі слів матері, ім`я батька збігається з відповідачем. Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.

До 3-х років, відповідач був присутнім у житті сина як батько, постійно відвідував сина, але з 2014 року припинив спілкуватися і зник з їх життя.

Суд враховує те, що під час розгляду даної справи в суді, відповідач повідомив суд про те, що він визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно ст.125 СК України - якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Власне на реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні.

В ст.128 Сімейного кодексу України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, ще засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явленні матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а такої самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бут: пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ст. 134 СК на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні змін до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації акт цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року встановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, яка вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні я вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити.

Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Петропавлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини щодо даних батька - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що внести відомості до актового запису 33 від 06.05.2011 року про народження ОСОБА_3 , де у граві відомості про батьківство вказати батьком дитини громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , (рнокпп НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) витрати на судовий збір в сумі 1211.20 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: В. О. Головін