Справа № 510/1132/23
Провадження №2/510/298/25

У Х В А Л А

20.03.25 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Лабановой С.І.,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та його розподіл, -

ВСТАНОВИВ

Позивачка ОСОБА_1 , діюча через свого представника, звернулась із позовом до ОСОБА_2 із вимогами про визнання права власності на спадкове майно та його розподіл після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Представником позивачки до суду було подано заяву про збільшення позовних вимог.

Справа перебуває на стадії підготовчого судового розгляду, сторонами обопільно подавались клопотання (про призначення експертизи, про збільшення вимог, про витребування доказів), відповідачем пред`являлись зустрічні позовні вимоги, питання по вирішенню яких суд залишив відкритим, оскільки підготовчий розгляд справи ще не завершений.

24.02.2025р. на адресу суду надійшли клопотання від арбітражного керуючого Іваненко Є.В. про залучення його, як арбітражного керуючого для участі у справі в якості третьої особи та про передачу даної цивільної справи за підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою головуючого судді у даній справі від 20.03.2025р. було задоволено клопотання арбітражного керуючого Іваненко Є.В. про залучення його, як арбітражного керуючого для участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Надалі суд перейшов до вирішення питання про передачу даної цивільної справи за підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Клопотання арбітражного керуючого Іваненко Є.В. було обґрунтовано тим, що в провадженні Господарського суду Одеської області перебуває справа №916/3038/24 про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_2 . Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.07.2024р. по вищевказаній справі було відкрито провадження. Керуючим реструктуризацією боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_2 було призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4 .

В ході проведення заходів, що покладені на керуючого реструктуризацією боржника -фізичної особи Кодексом України з процедур банкрутства (далі КузПБ) було встановлено наявність цивільної справи №510/1132/23, яка перебуває на розгляді Ренійського районного суду Одеської області, відповідачем у даній справі є ОСОБА_2 , предметом розгляду даної справи є спадкове майно, яке у т.ч. було у спільній сумісній власності подружжя, таким чином дана справа має пряме відношення до майнових активів боржника фізичної особи ОСОБА_2 .

Відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині ст. 7 цього кодексу, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство(неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи. Посилаючись на вищенаведені доводи, арбітражний керуючий просив суд вирішити питання та направити справу до Господарського суду Одеської області для розгляду у межах справи про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_2 .

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що вказану цивільну справу слід передати на розгляд до Господарського суду Одеської області, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вирішуючи дане питання, судом враховано, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен, при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається поняття «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, а саме справедливому, неупередженому та своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи з метою ефективного захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

За ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності(крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів(договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату(стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовами контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України. Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, порушення провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) обумовлює особливість вирішення таких справ і полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються по суті саме у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність).

Така позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 19.06.2018 у справі №908/4057/14 та Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №6076254/15-ц(провадження №14-404цс19), у якій зокрема зазначено, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство(неплатоспроможність) після відкриття провадження у інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому, таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Велика Палата Верховного Суду у своєму висновку також акцентувала, що закриття провадження у справі є недоцільним, оскільки такі дії перешкоджають позивачу у доступі до правосуддя та унеможливлюють захист його права у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.07.2024 року відкрито провадження у справі №916/3038/224 про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_2 . У вищевказаній ухвалі вказано, що в межах провадження справи про неплатоспроможність боржником в якості доказів було надано у т.ч. декларації про майновий стан за 2021-2024р., в які було внесені відомості щодо наявності у боржника на праві спільної сумісної власності земельної ділянки, а також земельної ділянки на праві оренди, житлового будинку, транспортного засобу (причепу). Ці об`єкти серед інших входять до позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та його розподіл (до предмету спору у цивільній справі № 510/1132/23).

Таким чином, суд приходить до висновку, що справу № 510/1132/23 слід передати за підсудністю до Господарського суду Одеської області, оскільки відносно боржника фізичної особи ОСОБА_2 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність, а цивільна справа, що розглядається Ренійським районним судом Одеської області має майновий характер і стороною у справі (відповідачем) є ОСОБА_2 , щодо якого розглядається справа про неплатоспроможність боржника фізичної особи у Господарському суді Одеської області.

Що стосується заперечень ОСОБА_1 , її представника про те, що передача цивільної справи про визнання права власності на спадкове майно та його розподіл до Господарського суду Одеської області є порушенням права позивачки на судовий захист, слід зазначити, що доступ до правосуддя, в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню та обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Цивільним процесуальним кодексом України та Господарським процесуальним кодексом України. ( в даному випадку). Виходячи з цього, суд діє в межах, передбачених законодавством України, та не порушує прав громадянина України на судовий захист.

За пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд до іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення(ч. 3 ст.31 ЦПК України).

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 4, 28, 30-32, 187, 254, 261, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В

Матеріали цивільної справи №510/1132/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та його розподіл - передати до Господарського суду Одеської області (65119, м. Одеса, пр.-т Шевченка,29) для розгляду за підсудністю.

Копію ухвали надіслати сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому наявної ухвали суду.

У відповідності до ч. 3 ст.31 ЦПК України на підставі цієї ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а вразі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення передати справу до Господарського суду Одеської області (65119, м. Одеса, пр.-т Шевченка,29).

Суддя Вячеслав ДУДНИК