Справа № 296/2986/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

21 березня 2025 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Пилипюк Л. М., ознайомившись із позовною заявою Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , виконавчий комітет Житомирської міської ради, про виселення без надання іншого житлового приміщення,

В С Т А Н О В И Л А:

20 березня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , виконавчий комітет Житомирської міської ради, про виселення без надання іншого житлового приміщення.

Дослідивши подану позовну заяву, приходжу до висновку, що така підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Звертаючись до суду з цим позовом, Житомирська міська рада заявляє на вирішення суду вимогу про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з кімнати АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення на підставі ст. 116 Житлового кодексу Української РСР.

Позов обґрунтовано тим, що кімнати АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 належать до маневрового переселенського фонду міської ради, до вирішення питання постійного проживання з реєстрацією на 1 рік. Рішенням виконавчого комітету міської ради № 75 від 11.02.2010 «Про взяття на облік та надання житла для тимчасового проживання міської ради» взято на облік ОСОБА_1 з сім`єю в складі трьох осіб. У зв`язку з тим, що відповідачі не продовжили термін дії договору на тимчасове проживання у спірному житлі, систематично порушують громадський порядок та правила співжиття, мають заборгованість по сплаті комунальних послуг та у зв`язку з численними скаргами сусідів виникли підстави для примусового виселення відповідачів без надання їм іншого житлового приміщення. При цьому, відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є малолітніми.

Позов сформований в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної система (ЄСІТС) «Електронний суд» 20 березня 2025 року та підписаний представником позивача ОСОБА_10 на підставі довіреності від 11 квітня 2023 року, сформованої підсистемою «Електронний суд».

До позовної заяви не додано документів, які підтверджують повноваження представника позивача ОСОБА_10 як адвоката відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Згідно з частиною другою, третьою, четвертою статті 131-2 Конституції України засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України зазначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Згідно зі статтею 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до підпункту 18 розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України.

Отже, з 1 січня 2019 року представництво у судах першої інстанції має здійснюватися адвокатами.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною другою статті 15 ЦПК України передбачено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (ч. 4 ст. 58 ЦПК України).

Відповідно до частин першої і другої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Отже, у цивільному процесуальному законі передбачені випадки, в яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Так, відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз доданої до позову довіреності від 11 квітня 2023 року свідчить, що Чернюк А. В. уповноважена представляти інтереси Житомирської міської ради. Документів, що підтверджують статус представника особи, яка подає позовну заяву, як адвоката до позову не додано.

По своїй суті підписання та/або подання позовної заяви є процесуальними формами реалізації повноважень із представництва, яке має здійснюватися адвокатами.

За відсутності ордера, довіреність повинна містити інформацію, що повноваження на представництво в суді надано саме адвокату, а не громадянину.

Аналіз доданих до позовної заяви матеріалів свідчить, що вони не містять визначених частиною четвертою статті 58 ЦПК України документів, які можуть підтвердити повноваження Чернюк А. В. діяти від імені Житомирської міської ради в порядку самопредставництва.

Ураховуючи зміст позовної заяви, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість відповідачів (четверо з яких є малолітніми особами), приходжу до висновку, що справа за цим позовом не є малозначною та підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Отже, з огляду на положення статті 60 ЦПК України, представляти інтереси позивача у даній справі може адвокат або представник з повноваженнями на самопредставництво відповідно до вимог ч. 4 ст. 58 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи наведене, установивши, що позовну заяву подано представником, який не має відповідних повноважень, приходжу до висновку про повернення позовної заяви позивачу на підставі пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.58,62,175,177,185,260,261,353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Виконавчий комітет Житомирської міської ради, про виселення без надання іншого житлового приміщення- повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК