Справа № 457/1924/24
провадження №2/457/34/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі : головуючого судді Грицьківа В.Т.

з участю секретаря Ринди О.О.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Трускавцi цивiльну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що під час шлюбу та ведення спільного господарства, за взаємною згодою та в інтересах сім"ї, за рахунок спільних коштів подружжям ОСОБА_3 , було придбано:

- квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат та кухні, загальною площею 69,0 кв.м., житловою площею 34,2 кв.м. Право власності на дану квартиру зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 .

- земельну ділянку по АДРЕСА_2 , в садово-городньому кооперативі «Полонина», загальною площею 0,0400 га (кадастровий номер: :01:088:0100). Право власності на дану земельну ділянку зареєстровано за позивачкою.

В подальшому, під час шлюбу та ведення спільного господарства, за взаємною згодою та в інтересах сім`ї, за рахунок спільних коштів, подружжям ОСОБА_3 на вказаній земельній ділянці було зведено садовий будинок загальною площею 19 кв.м. з господарськими спорудами та будівлями до нього: монолітне стрічкове огородження, бетонне замощення, монолітнаа стрічкова вбиральня, чим значно збільшено вартість цього об`єкту (земельна ділянка з покращеннями).

- легковий автомобіль марки «RENAULT MEGANE», 2009 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 .

Рішенням Трускавецького міського суду від 19.11.2024 року у справі №457/1923/24 шлюб між нею та відповідачем розірвано.

Тому позивачка просила суд поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності, набуте ОСОБА_1 за час шлюбу із ОСОБА_2 наступним чином:

-визнати право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат та кухні, загальною площею 69,0 кв.м., житловою площею 34,2 кв.м.;

-визнати право власності ОСОБА_2 на легковий автомобіль марки «RENAULT MEGANE», 2009 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 та на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , в садово-городньому кооперативі «Полонина», загальною площею 0,0400 га (кадастровий номер: :01:088:0100), на якій зведено садовий будинок загальною площею 19 кв.м. з господарськими спорудами та будівлями до нього: монолітним стрічковим огородженням, бетонним замощенням, монолітною стрічковою вбиральнею;

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) грошову компенсацію в сумі 506 112, 73 грн., як різницю між вартістю квартири АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат та кухні, загальною площею 69,0 кв.м., житловою площею 34,2 кв.м., з одного боку, та вартістю легкового автомобіля марки «RENAULT MEGANE», 2009 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 та земельної ділянки по АДРЕСА_2 , в садово-городньому кооперативі «Полонина», загальною площею 0,0400 га (кадастровий номер: :01:088:0100), на якій зведено садовий будинок загальною площею 19 кв.м. з господарськими спорудами та будівлями до нього: монолітним стрічковим огородженням, бетонним замощенням, монолітною стрічковою вбиральнею, з другого боку, а також з врахуванням того, що в розпорядженні виключно відповідача знаходиться 7 500 Євро спільних коштів подружжя, що відповідно до курсу НБУ станом на 02.10.2024 року складає 388 540, 10 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позову не визнав, подав зустрічний позов, в якому просить суд поділити спільне майно подружжя наступним способом:

-визнати право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат та кухні, загальною площею 69,0 кв.м.. житловою площею 34,2 кв.м.;

-визнати право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці у праві власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , в садово-городньому кооперативі «Полонина», загальною площею 0,0400 га (кадастровий номер: :01:088:0100);

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 зазначає, що за власні кошти придбав транспортний засіб марки RENAULT модель MEGANE, 2009 року випуску. Зазначений транспортний засіб придбано позивачем за власні кошти у відповідачки ОСОБА_1 , тобто такий транспортний засіб є особистою приватною власністю позивача. Вказана позиція грунтується на тому, що до шлюбу позивач мав у власності транспортний засіб марки DAEWOO модель LANOS, 2008 року, який він продав своєму знайомому ОСОБА_4 у листопаді 2015 року.

Виручені від продажу належного на праві приватної власності автомобіля марки DAEWOO модель LANOS, 2008 року позивач витратив на придбання транспортного засобу марки RENAULT модель MEGANE, 2009 року випуску, отже, транспортний засіб марки RENAULT модель MEGANE, 2009 року випуску є особистою власністю позивача.

31.08.2024 позивач будучи власником спірного транспортного засобу, розпорядився ним на власний розсуд та відчужив його на користь свого батька ОСОБА_5 .

15.01.2025 позивачка за первісним позовом подала заяву про зміну предмета позову, в якому вказала, що відповідач ОСОБА_2 , без її відома та дозволу продав третій особі - своєму батьку, якого утримував, об`єкт їх спільної сумісної власності - легковий автомобіль марки «RENAULT MEGANE», 2009 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , вартістю 262 195,45 грн.,

Крім того, позивачка змінила позовні вимоги та просить поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності, набуте ОСОБА_1 під час шлюбу із ОСОБА_2 наступним чином:

-визнати право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат та кухні, загальною площею 69,0 кв.м.. жи тловою площею 34.2 кв.м.;

-визнати право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці у праві власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , в садово-городньому кооперативі «Полонина», загальною площею 0,0400 га (кадастровий номер: :01:088:0100) на якій зведено садовий будинок загальною площею 19 кв.м. з господарськими спорудами та будівлями до нього: монолітним стрічковим огородженням, бетонним замощенням, монолітною стрічковою вбиральнею;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію половини вартості спірного транспортного засобу - легкового автомобіля марки «RENAULT MEGANE», 2009 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , що становить 131 097,72 грн.

Усі судові витрати в повному обсязі стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивачка за первісним позовом підтримав позовні вимоги по заяві про зміну предмету позову, просив їх задовольнити та визнав позовні вимоги за зустрічним позовом в частині поділу по 1/2 частині між сторонами квартири АДРЕСА_1 та земельної ділянки по АДРЕСА_2 , в садово-городньому кооперативі «Полонина», загальною площею 0,0400 га.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та його представник підтримали свій зустрічний позов, просили його задовольнити, заперечили проти компенсації половини вартості проданого ОСОБА_2 транспортного засобу марки RENAULT модель MEGANE, 2009 року випуску, який він відчужив своєму балькові ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.08.2009 року позивачка та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, про що зроблений актовий запис за №174.

Рішенням Трускавецького міського суду від 19.11.2024 року у справі №457/1923/24 шлюб між сторонами розірвано.

Під час шлюбу подружжям ОСОБА_3 , було придбано:

1) квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат та кухні, загальною площею 69,0 кв.м., житловою площею 34,2 кв.м., що стверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого 07.09.2021 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Скрипченко А.Д. (реєстраційний №954). Право власності на дану квартиру зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №273612645 від 07.09.2021, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до Висновку експерта №24 за результатами оціночно-будівельного дослідження за заявою ОСОБА_1 та укладеній угоді №01-09/24 від 23.09.2024 року ринкова вартість спірної квартири за наданими матеріалами на час дослідження становить 2 214 615 грн.

2) земельну ділянку по АДРЕСА_2 , в садово-городньому кооперативі «Полонина», загальною площею 0,0400 га (кадастровий номер: :01:088:0100), що стверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 09.05.2014 року приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Єдин Л.В. (реєстраційний №673). Право власності на дану земельну ділянку зареєстровано за позивачкою ОСОБА_1 , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №21439548 від 09.05.2014, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Враховуючи той факт, що оскільки вищевказане нерухоме майно було придбано під час шлюбу, то позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 і які визнані позивачкою за первісним позовом є обгрунтованими, а тому, на думку суду, підлягають задоволенню.

Крім цього, позивачка за первісним позовом зазначає, що на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , в садово-городньому кооперативі «Полонина», загальною площею 0,0400 га було зведено садовий будинок загальною площею 19 кв.м. з господарськими спорудами та будівлями до нього: монолітне стрічкове огородження, бетонне замощення, монолітнаа стрічкова вбиральня, чим значно збільшено вартість цього об`єкту, однак в матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно, тому відсутні правові підстави поділу вищевказаного майна.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію половини вартості спірного транспортного засобу - легкового автомобіля марки «RENAULT MEGANE», 2009 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , що становить 131 097. 72 грн, то суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_2 придбала транспортний засіб марки RENAULT модель MEGANE, 2009 року випуску. Дату придбання транспортного засобу сторони не пригадали, однак ОСОБА_1 ствердила, що його придбано за спільні гроші подружжя.

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №6 від 25.11.2015 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, транспортний засіб марки RENAULT модель MEGANE, 2009 року випуску ОСОБА_1 продала своєму чоловікові ОСОБА_2 .

Рішенням Трускавецького міського суду від 19.11.2024 року у справі №457/1923/24 шлюб між сторонами розірвано. Даним рішенням встановлено, що: «Сімейне життя у сторін не склалось, сторони проживають окремо з кінця серпня 2024 року, спільного господарства не ведуть, у них різні життєві цінності та погляди на життя».

Отже, зазначена фактична обставина в контексті ч.4 ст.82 ЦПК України не потребує доказування.

Ухвалою Трускавецького міського суду від 16.10.2024 року у справі №457/1924/24 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову від 02.10.2024 року задоволено, накладено арешт на легковий автомобіль марки «RENAULT MEGANE», 2009 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , який відповідно був предметом поділу за позовом ОСОБА_1 у справі №457/1924/24.

31.08.2024 року ОСОБА_2 , розпорядився транспортним засобом на власний розсуд та відчужив його на користь свого батька ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, яке знаходиться в матеріалах спави.

Відповідно до Звіту №2321/24 про оцінку КТЗ марки «RENAULT MEGANE», 2009 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться в матеріалах справи, середня ринкова вартість зазначеного транспортного засобу станом на 06.09.2024 року становить 262 195,45 грн.

Відповідно до статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної .власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Стаття 63 СК України, передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними.

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя передбачені статтею 65 СК України.

Відповідно до частини 2 статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, однак дружина або чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Частиною 4 статті 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У відповідності до частини 3 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та використовуються подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном.

Отже, один із подружжя може вимагати від іншого із подружжя половину вартості спільного майна, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби.

Частина 1 статті 369 ЦК України визначає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його па свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

В зазначеному контексті слід навести правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 13.12.2023 року у справі №501/484/22, а саме: «Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частини перша, четверта статті 65 СК України).

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої і третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно."

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі №127/7029/15-ц (провадження 61-9018сво18). Предметом розгляду судами у цій справі було, зокрема, визнання недійсними правочинів відчуження автомобілів та стягнення компенсації 1/2 їх вартості. У вказаній справі судами встановлено, що після розірвання шлюбу відповідач відчужив рухоме майно, яке є спільним майном подружжя, без згоди позивача, тому суди дійшли висновку, що остання має право на грошову компенсацію 1/2 вартості спірних транспортних засобів. Також Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зробив висновок, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

У постанові Верховного Суду від 01 березня 2023 року у справі № 359/10855/19 (провадження № 61-881 св23) касаційний суд, встановивши, що спірні автомобілі були відчуженні відповідачем під час перебування сторін у шлюбі без згоди позивача, дійшов висновку про стягнення компенсації вартості 1/2 частки відчуженого рухомого майна.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 158/2229/16-ц (провадження №61-19420св18) та від 10 червня 2022 року у справі № 544/856/20 (провадження № 61-21406св21).

Верховний Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що отримані від реалізації спірного рухомого майна кошти були витрачені в інтересах сім`ї, такі докази відповідач не надала»,

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію половини вартості спірного транспортного засобу - легкового автомобіля марки «RENAULT MEGANE», 2009 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , що становить 131 097, 72 грн. є обгрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки транспортний засіб «RENAULT MEGANE», 2009 року випуску, д.р.н. ОСОБА_6 був придбаний під час шлюбу з ОСОБА_2 , який в подальшому ОСОБА_2 купив його у своєї дружини ОСОБА_1 . Тобто спірний транспортний засіб перебував у спільній сумісній власності поджужжя. 31.08.2024 ОСОБА_2 без згоди іншого подружжя відчужив транспортний засіб, тому за змістом вищевказаних висновків Верховного Суду ОСОБА_1 належить згадана грошова компенсація половини вартості транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням задоволення позовної вимоги за первісним позовом про стягнення грошової компенсації половини вартості транспортного засобу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 частину сплаченого нею судового збору, що становить 1310,97 грн та 1500,00 грн витрат за оцінку вартості транспортного засобу.

Що стосується позовних вимог сторін про стягнення витрат на надання професійної правничої допомоги, то суд приходить до висновку, що такі не підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи наявні договора про надання такої допомоги та нараховані орієнтовні розміра витрат на таку допомогу, які не підкріплені належними доказами про реальну фактичну вартість наданої правничої допомоги та факт її надання сторонам.

На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 264-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат. Житлова площа квартири становить 34,2 кв.м., загальна площа квартири становить 69,0 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат. Житлова площа квартири становить 34,2 кв.м., загальна площа квартири становить 69,0 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0400 га (кадастровий номер: :01:088:0100) розташованої в садовому кооперативі «Полонина» АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0400 га (кадастровий номер: :01:088:0100) розташованої в садовому кооперативі «Полонина» АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію половини вартості спірного транспортного засобу - легкового автомобіля марки «RENAULT MEGANE», 2009 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 , що становить 131 097, 72 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1310,97 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500,00 грн витрат за оцінку вартості транспортного засобу.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 27.03.2025.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: В. Т. Грицьків