Справа № 674/319/25
Провадження № 4-с/674/6/25
УХВАЛА

іменем України

20 березня 2025 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючий - суддя Сосна О.М., за участю секретаря судового засідання Філіпової У.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , орган, бездіяльність якого оскаржується: Дунаєвецький відділ державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, мотивуючи тим, що є власницею житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 звернулась до державного реєстратора, де їй надано інформацію, що за заявою відділу ДВС Дунаєвецького управління юстиції накладено арешт на домоволодіння на підставі постанови Дунаєвецького ДВС від 10.08.2004. Даний арешт зареєстрований 02.09.2004 за №1272922 реєстратором приватним нотаріусом Магерою Н.Ф. ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Магери Н.Ф. стосовно скасування накладеного арешту на домоволодіння, однак нотаріус повідомила, що жодних документів та відомостей про арешт немає. Також Листом №25.2-42/1835 від 03.02.2025 начальник Дунаєвецького відділу ДВС відмовила у задоволенні заяви у знятті арешту з майна ОСОБА_1 , оскільки відкритих виконавчих проваджень, де боржником є ОСОБА_1 немає, копій матеріалів виконавчого провадження також немає. В реєстрі автоматизованої системи виконавчого провадження відсутні дані по виконавчому провадженні, оскільки такого реєстру в 2004 році не було. Отже, матеріали виконавчого провадження за 2004 рік знищені у 2008 році. Зняти арешт неможливо, у зв`язку із чим звертається із скаргою до суду.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 11.03.2025 прийнято скаргу до провадження та призначено судове засідання у справі.

У судове засідання скаржниця ОСОБА_1 не з`явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи. Від її представника адвоката Наталюка Н.М. надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, скаргу підтримує та просить задовольнити.

Представник Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Начальник відділу Кравченко Т.О. надіслала до суду відзив на скаргу, в кому зазначає, що виконавче провадження ОСОБА_1 знищено в порядку Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №1829/5 від 07.06.2017 року у зв`язку із закінченням трьох років зберігання. Також просить проводити розгляд справи їх участі.

За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна №388016211 від 24.07.2024 ОСОБА_1 є власницею домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 18.03.2004. Також на зазначене домоволодіння накладений арешт за реєстраційним номером 1272922, зареєстрований 02.09.2004 реєстратором приватним нотаріусом Магерою Н.Ф. на підставі постанови Дунаєвецької ДВС, б/н, 10.08.2004, Відділ ДВС Дунаєвецького управління юстиції.

Як вбачається з довідки Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) №25.2-46/46128 від 04.12.2024 станом на 04.12.2024 згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження з примусового виконання рішень суду або інших виконавчих документів щодо стягнення з ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з постановою Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі №658/715/16-ц у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого виду судочинства.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про звільнення майна з-під арешту.

Згідно зі ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений в його здійсненні.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2021 у справі №712/12136/18 зазначив, що установивши, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про те, що він не може подати позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачено інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Згідно із ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених із боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів із дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Пскільки на виконанні у Дунаєвецькому відділі ДВС відсутні виконавчі провадження, де ОСОБА_1 була б боржницею, арешт на майно боржника у виконавчому провадженні діє з 2004 року, за обставинами цієї справи наявні підстави для зобов`язання уповноважених посадових осіб виконавчої служби скасувати арешт за реєстраційним номером обтяження №1272922, зареєстрований приватним нотаріусом Магерою Н.Ф. від 02.09.2004 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, підстава обтяження: постанова Дунаєвецький ДВС №б/н від 10.08.2004 року, видавник: Відділ ДВС Дунаєвецького управління юстиції на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Частиною першою ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 81, 258-260, 447-453 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважених посадових осіб Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) скасувати арешт за реєстраційним номером обтяження №1272922, зареєстрований приватним нотаріусом Магерою Н.Ф. від 02.09.2004 року у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, підстава обтяження: постанова Дунаєвецький ДВС №б/н від 10.08.2004 року, видавник: Відділ ДВС Дунаєвецького управління юстиції на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 24 березня 2025 року.

Суддя О.М.Сосна