ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4902/25 Справа № 191/953/24 Суддя у 1-й інстанції - Окладнікова О. І. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
УХВАЛА

31 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Свистунової О.В., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2025 року ОСОБА_1 подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2025 року витребувано з Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 191/953/24.

20 березня 2025 року справа надійшла на адресу апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2025 року вказану апеляційну скаргу було залишено без руху для сплати судового збору.

У відповідь на зазначену ухвалу, 27 березня 2025 року до апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що його майновий стан не дозволяє сплатити зазначену в ухвалі суду суму судового збору, оскільки він є внутрішньо переміщеною особою, самостійно виховує неповнолітню дитину, мати якої померла, а також ніде не працює.

Вирішуючи питання про відстрочення сплати судового збору, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 вказаного Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Сторона, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі»).

Разом з тим, ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження обставин для відстрочення сплати судового збору, а саме відомостей щодо розміру його доходів за попередній календарний рік, тобто за весь 2024 рік.

За таких обставин, підстави для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року відсутні, а тому у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідач не позбавлений права повторно звернутися до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, надавши відповідні докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

У частині другій статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи те, що скаржником не усунуто недолік апеляційної скарги відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2025 року, для забезпечення можливості реалізації конституційного права на апеляційне оскарження необхідно продовжити йому строк для усунення недоліку апеляційної скарги.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 127, 136, 185, 357 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліку апеляційної скарги на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року, зазначеного в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2025 року протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги.

У разі невиконання ухвали і не усунення недоліку в наданий строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику.

Суддя О.В. Свистунова