Справа № 482/180/25
Номер провадження 2/482/534/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Сергієнка С.А., за участю секретаря судового засідання Шведової Я.О. розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 11.08.2017 року він уклав шлюб з відповідачем у Миколаївському МВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із позивачем за адресою її постійного місця проживання. Спору щодо спільно нажитого майна позивач та відповідач на даний час не мають.

Позивач вказує, що шлюбні відносини з відповідачем з часом погіршились через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обов`язки і вони зрозуміли що в подальшому жити разом і перебувати у шлюбі вони не можуть. Сторони не проживають разом з 10.03.2024 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати за його відсутності, а позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги визнає, просила після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.08.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим Миколаївським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області 11.08.2017 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із позивачем за адресою її постійного місця проживання. Спору щодо спільно нажитого майна позивач та відповідач на даний час не мають.

Шлюбні стосунки між подружжям припинилися через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Сторони не проживають разом на протязі більш ніж одного року.

Позивач на примирення не згоден та наполягає на розірванні шлюбу оскільки перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам.

Відповідач позовні вимоги визнає.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.

Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).

Згідно ст.112 СК України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача.

За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами розірванню.

Клопотання відповідача про залишення їй після розірвання шлюбу шлюбного прізвища ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Ураховуючи повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 141,142, 259, 264, 265, 273, 279-281, 285 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований Миколаївським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області 11.08.2017 року, актовий запис №491, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвати.

Залишити ОСОБА_2 після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 - 605 грн. 60 коп. судових витрат.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову відповідно до платіжної інструкції №0.0..1 від 20.01.2025 року, що становить 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: Сергієнко С.А.