УХВАЛА

20 березня 2025 року м.Суми

Справа №591/190/24

Номер провадження 22-з/816/19/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів :

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами заяву Сумського обласного центру зайнятості про внесення виправлення до ухвали Сумського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року

в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ричкаля Сергія Павловича, боржник - Сумський обласний центр зайнятості,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року заяву Чегринця І.А., подану його представником адвокатом Кузченко Т.М., про відмову від скарги - задоволено.

Прийнято відмову Чегринця І.А. від скарги на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ричкаля С.П., боржник - Сумський обласний центр зайнятості.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 07 лютого 2024 року визнано нечинною, провадження у справі закрито.

Вирішено компенсувати Сумському обласному центру зайнятості за рахунок держави у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України судовий збір в сумі 3028 грн 00 коп., сплачений за подання апеляційної скарги.

16 жовтня 2024 року Сумським обласним центром зайнятості подано заяву про виправлення описки у постановленій апеляційним судом ухвалі, замість «компенсувати» зазначити «повернути». Свої вимоги мотивувало тим, що в ухвалі апеляційного суду помилково зазначено компенсувати Сумському обласному центру зайнятості сплачений судовий збір за апеляційне оскарження рішення суду, замість правильного повернути, що перешкоджає заявнику повернути сплачений судовий збір.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку, що у задоволенні заяви Сумського обласного центру зайнятості слід відмовити, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень (частина друга статті 269 ЦПК України).

У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2021 року у справі № 22-ц/354/11 (провадження № 61-13870св20 зазначено, що:

«описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність. Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки. Не є арифметичними помилками, а отже, не можуть бути виправлені застосування неправильних методик підрахунку та неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Відповідно до абзацу першого пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає».

Схожі висновки зроблені і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 липня 2020 року у справі № 521/1074/17 (провадження № 61-35161св18).

У відповідності до положень ч. 5 статті 142, ч. 7 ст. 141 ЦПК України визначено у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, враховуючи те, що провадження у справі за скаргою Чегринця І.А. на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ричкаля С.П., боржник - Сумський обласний центр зайнятості, закрито у зв`язку з відмовою Чегринця І.А., який звільнений від сплати судового збору, від скарги, у відповідності до положень вказаних норм, сплачений Сумським обласним центром зайнятості судовий збір за апеляційне оскарження ухвали суду компенсується за рахунок держави.

Приписи пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» щодо підстав повернення судового збору, на який посилається Сумський обласний центр зайнятості, не поширюється на випадки закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою заявника від поданої скарги.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи те, що відмова Головного управління Державної казначейської служби в Сумській області у виконанні ухвали апеляційного суду в частині компенсування Сумському обласному центру зайнятості сплаченого судового збору, не є підставою для внесення змін до ухвали суду, у задоволенні заяви про виправлення описки слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 269 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовитиу задоволенні заяви Сумського обласного центру зайнятості про внесення виправлення до ухвали Сумського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя доповідач : О.І. Собина

Судді: Ю.О. Філонова

В.Ю. Рунов