Дата документу 10.03.2025
Справа № 334/125/25
Провадження № 2/334/994/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Ісакова Д.О.,

за участі секретаря судового засідання - Прийменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зменшення розміру аліментів та часткове звільнення від заборгованості зі сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

07 січня 2025 до Ленінського районного суду м. Запоріжжя через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зменшення розміру аліментів та часткове звільнення від заборгованості зі сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.07.2016 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя ухвалене судове рішення у цивільній справі № 334/2923/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Згідно з резолютивною частиною цього рішення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.05.2016 року і до повноліття дитини.

27.08.2016 ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_6 , яка змінила дошлюбне прізвище на « ОСОБА_7 ». Ця обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №326.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилася донька ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №1047.

Після народження другої доньки у ОСОБА_1 з`явився обов`язок, що передбачений ст.180 СК України, утримувати доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею повноліття, а також обов`язок передбачений ст. 75 СК України щодо утримання дружини на час перебування її у соціальних відпустах у зв`язку з вагітністю та пологами, у зв`язку з доглядом за дитиною.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько пасинка ОСОБА_9 - ОСОБА_10 . Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №8276.

Походження пасинка від ОСОБА_10 та ОСОБА_6 підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №903.

Після смерті батька пасинка фінансовий стан позивача суттєво погіршився, оскільки до утримання додалася ще одна особа. Пасинок проживає з позивачем і його дружиною за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №1.

Ця обставина ускладнює виконання позивачем своїх аліментних зобов`язань щодо першої дитини в розмірі, встановленому рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/2923/16-ц.

Заробітна плата позивача та його дружини є єдиним джерелом доходу їх сім`ї. За рахунок заробітної плати подружжя утримуються 3-х неповнолітніх дітей та задовольняються потреби подружжя. Дружина позивача отримує заробітну плату на рівні мінімальної заробітної плати. За положень ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з положень ст. 183 СК України постає, що у разі наявності у платника двох дітей, то частка, яка припадає на одну дитину, становить 1/6 від доходу платника аліментів.

У разі задоволення судом позовної заяви про зменшення розміру аліментів, зміна розміру відбудеться після набрання рішенням суду законної сили.

Позивач вважає, що є усі підстави для зменшення розміру аліментів, визначених позивачу рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2016 року у цивільній справі № 334/2923/16-ц, з 1/4 до 1/6 всіх видів доходу позивача.

На сьогодні у позивача наявна заборгованість зі сплати аліментів. Станом на 27.12.2024 заборгованість зі сплати аліментів становить 194733,85 гривень. Це підтверджується розрахунком заборгованості, що виданий 27.12.2024 Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Заборгованість розрахована виходячи з 1/4 частки доходу платника аліментів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Позивачем наведені обставини зміни у сімейному стані позивача, які сталися 03.10.2016 та 21.12.2018. Вважає обґрунтованим просити суд частково звільнити позивача від сплати 1/6 частини від заборгованості по сплаті аліментів. Ця сума становить 32455,64 гривень (194733,85 гривень/6 = 32455,64 гривень).

Заборгованість виникла у зв`язку з наступними підставами, які ускладнюють виконання рішення.

З початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, яке розпочалося 24.02.2022, позивач залишився без постійної роботи. Це спричинило значне погіршення його фінансового стану, оскільки військовий стан негативно вплинув на економічну ситуацію в країні, а саме на ринок праці та можливість працевлаштування.

Військовий стан введений Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Відсутність інформації про рахунки отримувача аліментів та її місцезнаходження.

Мати дитини, ОСОБА_2 , без відома та згоди батька вивезла ОСОБА_5 за кордон.

У жовтні 2024 року ОСОБА_2 зателефонувала позивачу з вимогою сплачувати їй аліменти. Дзвінок здійснений з номеру НОМЕР_1 . Код країни 819 характерний для певних регіонів Канади.

Після цього дзвінка позивач почав вносити кошти на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби, який здійснює примусове виконання рішення суду про стягнення аліментів.

Фактично гроші, що сплачуються позивачем на депозитний рахунок відділу ДВС, відповідачка не отримує. До відділу ДВС вона не подавала заяву з реквізитами свого рахунку та нового місця проживання.

З урахуванням викладеного просить зменшити розмір аліментів, що сплачуються позивачем на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2016 у цивільній справі №334/2923/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини щомісячного доходу ОСОБА_1 та частково звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилася до 27.12.2024, в сумі 32455,64 гривень.

20.01.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12.02.2025 від представника ОСОБА_2 - адвоката Кузьмінова Д.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги вважають безпідставними, а тому задоволені бути не можуть з огляду на таке.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду від 22.07.2024 року у справі № 688/4308/23 зазначено, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дітей, які народилась в іншому шлюбі, а також дружину, без доведення погіршення майнового становищах самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічні за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження 61-702св19), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), від 03 липня 2024 року у справі № 552/2073/23 (провадження № 61-1193св24).

22.02.2018 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/5615/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав позов задоволено, ОСОБА_1 позбавлений батьківських прав у відношенні його малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини 2 та частини 3 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що у відзиві ОСОБА_1 зазначив, що заборгованість по аліментам виникла у зв`язку з його важким матеріальним становищем, спричиненим народженням другої дитини та буде погашена.

Крім того, судом встановлено, що аліменти ОСОБА_1 не сплачує, згідно з розрахунком заборгованості по аліментам, виданим Дніпровським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя, заборгованість за період з 10.05.2016 по 18.01.2018 складає 26163,81 гривень, цей факт, суд розцінює як свідоме небажання відповідача, матеріально утримувати свою дитину. Факт народження другої дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не звільняє відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, позивач у справі достеменно обізнаний про існування обов`язку щодо утримання його доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак з травня 2016 року свідомо його не виконує, накопичивши за цей час станом на грудень 2024 року борг у розмірі 195000 гривень.

Крім того, згідно довідки про заробітну плату за період з травня 2023 по листопад 2024 року заробітна плата позивача увесь час збільшувалась, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

При цьому, довідка про доходи позивача у матеріалах справи відсутня.

Посилання позивача на військовий стан не спростовує викладених обставин, зокрема того, що до жовтня 2024 року. Позивач свідомо не сплачував аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , хоча знав про наявність такого обов`язку та мав можливість, про що свідчать рішення судів про стягнення з нього аліментів та позбавлення батьківських прав, у яких він приймав участь як відповідач, а також довідки про заробітну плату, з якої вбачається наявність доходу позивача.

Доводи щодо не зазначення рахунку при пред`явленні виконавчого листа про стягнення аліментів не відповідають, фактичним обставинам справи, так як такі відомості у виконавчої служби наявні, про що свідчить виписка з карткового рахунку відповідачки.

До того ж вказана обставина не має жодного відношення до обов`язку позивача сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі.

Отже, на підставі викладеного, відповідач вважає, що пред`явлений у цій справі позов не може бути задоволений, а тому керуючись ст.ст. 43, 141,174, 178 ЦПК України, просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви у справі № 334/125/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зміну розміру або звільнення від сплати аліментів. Судові витрати згідно вимог ст. 141 ЦПК України покласти на позивача.

03.03.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

В судове засідання позивач та його представник - адвокат Ковалишкін В.В. не з`явилися, від представника надійшла заява, яка містить прохання про задоволення позову і вирішення справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Кузьмінов Д.В. в судове засідання не з`явилися, представник відповідача подав заяву про розгляд справи без участі відповідача, проти задоволення позову заперечує, просить вимоги залишити без задоволення.

Представник Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Султанова-Стаценко О.В. в судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без участі представника Відділу, рішення прийняти на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України)

Згідно ч.1 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст. 77 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 12 ЦПК України).

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2016 року у цивільній справі №334/2923/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.05.2016 року і до повноліття дитини.

22.07.2016, на виконання вищезазначеного рішення суду Ленінським районним судом м.Запоріжжя був виданий виконавчий лист №334/2923/16-ц.

28.07.2016 головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Вербицькою Л.Г. відкрито виконавче провадження, яку позивач отримав та був попереджений про відповідальність за несплату аліментів, що підтверджується підписом.

27.08.2016 ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_6 , яка змінила дошлюбне прізвище на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №326.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилася донька ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №1047.

22.02.2018 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/5615/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав позов задоволено, ОСОБА_1 позбавлений батьківських прав у відношенні його малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини 2 та частини 3 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що у відзиві ОСОБА_1 зазначив, що заборгованість по аліментам виникла у зв`язку з його важким матеріальним становищем, спричиненим народженням другої дитини та буде погашена.

Крім того, судом встановлено, що аліменти ОСОБА_1 не сплачує, згідно з розрахунком заборгованості по аліментам, виданим Дніпровським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя, заборгованість за період з 10.05.2016 по 18.01.2018 складає 26163,81 гривень, цей факт, суд розцінює як свідоме небажання відповідача, матеріально утримувати свою дитину. Факт народження другої дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не звільняє відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, позивач у справі обізнаний про існування обов`язку щодо утримання його доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак з травня 2016 року свідомо його не виконує, накопичивши за цей час станом на грудень 2024 року борг у розмірі 194733,85 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості від 27.12.2024 складеним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Оленою Султанова-Стаценко.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько пасинка ОСОБА_9 - ОСОБА_10 . Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №8276.

Походження пасинка від ОСОБА_10 та ОСОБА_6 підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №903.

Позивач вважає, що після смерті батька пасинка його фінансовий стан суттєво погіршився, оскільки до утримання додалася ще одна особа. Пасинок проживає з позивачем і його дружиною за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №1.

Однак, позивач не зазначає чи отримує його дружина ОСОБА_11 пенсію на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку з втратою годувальника.

Крім того, згідно довідки про заробітну плату від 11.12.2024 №45 виданої ТОВ «Ізопрофіль» за період з травня 2023 по листопад 2024 року заробітна плата позивача увесь час збільшувалась.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При цьому, в силу вимог ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того із батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом стягувача аліментів.

За п.4) ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статтей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів, чи суттєві зміни у його сімейному стані, можуть бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Однак, як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 715/2073/20, зменшення розміру раніше стягнутих аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні інших дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Варто також наголосити, що судова практика містить висновки і щодо того, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів.

Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №755/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20).

Однак, на обставину, що зумовлює необхідність зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , позивач посилається на зміну свого матеріального та сімейного становища, а саме на укладення шлюбу та народження дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , смерть батька пасинка ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та з початком повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну.

Посилання позивача на військовий стан не спростовує викладених обставин, зокрема того, що до жовтня 2024 року. Позивач свідомо не сплачував аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , хоча знав про наявність такого обов`язку та мав можливість, про що свідчать рішення судів про стягнення з нього аліментів та позбавлення батьківських прав, у яких він приймав участь як відповідач, а також довідки про заробітну плату, з якої вбачається наявність доходу позивача.

На переконання суду, така обставина не може бути підставою для зміни розміру аліментів в розумінні ст. 192 СК України.

Аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто судовим рішенням у передбаченому статтями 182-184 СК України (в редакції, що діяла на той час) розмірі.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою (аналогічна правова позиція викладено у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року, справа № 565/2071/19).

Суд звертає увагу позивача, що його дитина від першого шлюбу має рівні з іншими дітьми позивача права на його утримання незалежно від того, проживає з ним батько чи ні. Проаналізувавши встановлені обставини, суд дійшов висновку, що зміна сімейного стану позивача - одруження та народження дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в даному випадку не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Судом не встановлено, що зміна його сімейного стану призвела до погіршення його матеріального становища, а розмір його доходу не дозволяє йому забезпечувати достатній рівень життя новоутвореної родини. Судом встановлено, що сплата ним аліментів не ставить його родину в скрутне матеріальне становище. Крім того, суд констатує, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Також суд вважає, що в даному конкретному випадку зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суперечитиме її інтересам, може призвести до погіршення її становища на належний рівень матеріального забезпечення.

Згідно з ч.8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Щодо звільнення позивача від заборгованості зі сплати аліментів, слід зазначити таке. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Законодавець не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Враховуючи викладені обставини, право дітей позивача на рівні, належні умови для освіти, виховання, на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, беручи до уваги те, що матеріалами справи не підтверджено погіршення матеріального становища ОСОБА_1 , з урахуванням сімейного стану сторін, їх фінансових спроможностей, виходячи з його найкращих інтересів, які мають пріоритет над інтересами позивача, суд дійшов висновку, що підстави для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та його звільнення від сплати аліментів, які стягуються з нього, відсутні, а відтак суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись статтями: 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 263-265, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зменшення розміру аліментів та часткове звільнення від заборгованості зі сплати аліментів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Ісаков Д.О.