ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 березня 2025 року

м. Харків

справа № 645/4438/24

провадження № 22-ц/818/1561/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б..,

за участю секретаря: Сізонової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення суми страхової виплати, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2024 року, постановлене суддею Сілантьєвою Е.Є.

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просив стягнути страхову виплату за договором добровільного страхування від 11 січня 2024 року, електронний поліс № DNH0NS-240B4ZW, в розмірі 250 000 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 2500,00 гривень.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що на момент укладення договору, йому не було відомо про додатки 1 та 2 до договору. Наголошує, що на час його поранення місто Торецьк Донецької області не було ще окупованим, а органи державної влади України здійснювали свої повноваження. Крім того про п.12 договору страхування йому не було відомо, а страховий агент ввів його в оману.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 отримав травми під час виконання бойового завдання на території, яка розташована із лінією зіткнення, на якій тривають бойові дії, тому дія договору страхування не розповсюджується на такі нещасні випадки. Підстав для стягнення страхової суми не має.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що позивач є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 .

11.01.2024 між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» був укладений договір добровільного страхування від нещасних випадків «Захист на кожен день», електронний поліс №DNH0NS-240B4ZW. Цей електронний поліс є індивідуальною частиною електронного договору добровільного страхування від нещасних випадків «Захист на кожен день», що підтверджує укладення Договору в порядку, передбаченому Пропозицією щодо укладення електронного Договору добровільного страхування від нещасних випадків «Захист на кожен день», що є публічною частиною Договору (надалі Пропозиція), чинною на дату її акцептування та розміщеною у вигляді електронного документу на сайті Страховика www.kniazha.ua. Невід`ємними частинами Договору є цей Поліс, Пропозиція, Умови добровільного страхування від нещасних випадків «Захист на кожен день» до Договору, викладені у Додатку №1 до Пропозиції (надалі Умови) та Додаток №2 до Пропозиції "Таблиця розмірів страхових виплат при травматичних ушкодженнях та/або функціональних розладах здоров`я". Дані полюса формуються на підставі Пропозиції Страховика та електронної заяви Страхувальника, заповненої в ІТС Страховика та його страхового агента (а.с. 8).

Договір діє 12 місяців з 12.01.2024 до 11.01.2025 включно; договором встановлюється період страхування строком в 1 рік у випадку сплати загального страхового платежу одноразово та строком в 1 місяць у випадку сплати загального страхового платежу щомісячними рівними частинами; страхова сума 250000 грн., страховий платіж 1200 грн. (пункти 7.1, 7.3, 8, 10 електронного полісу). Пунктом 11.2 передбачено спосіб сплати у виді щомісячного регулярного платежу у розмірі 100,00 грн.

Так, відповідно до Полісу предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи ( п. 4.1 Електронного полісу).

Згідно п. 4.3 Полісу страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування Вигодонабувачу, а страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору.

Пунктом 6 вказаного полісу передбачені страхові випадки, повний перелік яких та розмір суми виплати зазначений у Додатку № 2 до Пропозиції (п. 6.1.2 електронного полісу).

Пунктом 6.4. Договору страхування встановлено, що опція «воєнні ризики» не передбачена даним Договором: Опція «Воєнні ризики» - дія Договору розповсюджується на нещасні випадки внаслідок воєнних дій - влучення снарядів, мін, куль, руйнування будівель, мінування територій, вибухів, пожеж тощо (окрім застосування зброї масового знищення), що сталися з цивільними особами, які на момент настання випадку: не приймали активної участі у відсічі та стримуванні збройної агресії іноземних держав, у тому числі, але не виключно, з використанням вогнепальної зброї і боєприпасів до неї, не брали безпосередньої участі в бойових, військових діях та ліквідації їх наслідків, військових навчаннях та тренуваннях (в тому числі як військовослужбовці, працівники органів МВС, Національної гвардії, учасники територіальної оборони та інших сил Національного супротиву України).

Згідно п. 12 передбачено, що дія Договору не поширюється: 1) на території України, що є тимчасово окуповані; 2) а також на території України, на яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження/що розташовані на лінії зіткнення/на яких тривають активні бойові дії/що перебувають в оточенні (блокуванні). Дія Договору не поширюється на території поза межами України в зоні воєнних дій будь-якого характеру, незалежно від офіційного визнання війни за нормами права, територій, щодо яких МЗС України надало рекомендацію утриматися від поїздок до перетину застрахованою особою кордону.

Як вбачається з довідки про обставини травми №1474 від 08.07.2024 ОСОБА_1 30.06.2024 одержав ВП, множинні ВОСП попереку, ВОСП грудної клітини справа, ВОСП лопатки зліва, підозра на АТБ під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, в районі н.п. Торецьк внаслідок бойового зіткнення з ворогом. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 04.07.2024 № 372 (а.с. 9).

Згідно з виписками з медичної карти стаціонарного хворого № 22735 від 03.07.2024, та №16556 від 19.07.2024, ОСОБА_1 було встановлено повний діагноз: МВТ 30.06.2024. ВОДП правої інфраорбітальної області з дефектом м`яких тканин. Вогнепальний багатоуламковий перелом кісток носу та градчастої кістки. Травматичний кон`юктивіт обох очей. Множинні ВОСП м`яких тканин обличчя, передньобокової поверхні грудної клітини праворуч, правого плеча та передпліччя, лівого плеча, правого стегна. СПО 30.06.2024 ПХО ран (а.с. 10, 48). Вказані діагнози підтверджуються також інформацією з первинної медичної картки №612 Первинної медичної роти в/ч НОМЕР_1 від 30.06.2024 (а.с. 50), даними довідки військово-лікарської комісії від 09.08.2024 (а.с. 52), даними виписного епікрізу №1730 військової частини НОМЕР_1 (а.с. 46) та результатом проведеної комп`ютерної томографії головного мозку, кістки лицьового скелету, ППН від 30.06.2024 (а.с. 45).

04.07.2024 позивач звернувся до ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з заявою про страхову виплату у зв`язку зі страховою подією.

Приватне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» листом за вих. №Z2464РВ70009 Z від 04.07.2024 відмовило позивачу у страховій виплаті у зв`язку з відсутністю підстав для визнання події страховою (а.с. 11).

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Положення цієї статті кореспондується з частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування», за змістом якої договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті Закону України «Про страхування» страховим ризиком є певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання, а страховим випадком подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі статтею 988 ЦК України, статті 20 Закону України «Про страхування» обов`язок страховика здійснити страхове відшкодування виникає лише у разі настання страхового випадку.

Тобто, положення наведених норм права нерозривно пов`язують момент виникнення обов`язку страховика щодо здійснення виплати страхової суми із настанням страхового випадку. Настання події, яка може належати до страхових ризиків, але згідно з умовами договору страхування є виключенням зі страхових випадків, не породжує обов`язку страховика щодо виплати страхового відшкодування.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції врахував, що умовами страхового договору встановлені винятки із переліку страхових випадків, зокрема, відповідно до пункту 12 договору, передбачено, що його дія не поширюється на території, якщо є тимчасово окуповані, а також а також на території України, на яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження/що розташовані на лінії зіткнення/на яких тривають активні бойові дії/що перебувають в оточенні (блокуванні). Дія Договору не поширюється на території поза межами України в зоні воєнних дій будь-якого характеру, незалежно від офіційного визнання війни за нормами права, територій, щодо яких МЗС України надало рекомендацію утриматися від поїздок до перетину застрахованою особою кордону

Згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» станом на 30.06.2024 року до переліку територіальних громад, де визначені населені пункти, які віднесені до зони активних бойових дій відносяться; зокрема, Торецька територіальна громада, на території якої позивач отримав ушкодження здоров`я.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент отримання поранень (30.06.2024 року) м.Торецьк не було офіційно віднесено до зони військових дій (збройних конфліктів) суперечать фактичним обставинам справи.

Страхування здійснюється на підставі договору страхування, який укладається відповідно до загальних умов страхового продукту, якщо інше не визначено законодавством України. Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. (ч. 1, 4 ст. 89 ЗУ «Про страхування»).

Об`єктом страхування можуть бути:

1) життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення;

2) майно на праві володіння, користування і розпорядження майном та/або можливі збитки чи витрати;

3) відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.

Договором страхування визначаються конкретний об`єкт страхування, з яким пов`язані страхові інтереси страхувальника (іншої особи, визначеної у договорістрахування), та страхові ризики, що пов`язані з цим об`єктом страхування та підлягають страхуванню за цим договором страхування (ч.ч. 5, 6 ст. 89 ЗУ «Про страхування»).

Про те, яка саме подія визнається страховим випадком, детально зазначається у договорі страхування. Обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала, не може бути визначена як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає.

В порядку ч.ч. 1, 3ст. 626 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Укладений договір страхування підписаний сторонами, будь-яких зауважень ОСОБА_1 до страхової компанії до виникнення страхового випадку не направляв, підстав вважати, що його не було ознайомлено зі змістом договору та його додатками не має.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Висновок суду про відсутність підстав для стягнення страхового відшкодування на користь позивача у зв`язку з тим, що травми, отримані ним під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, в зоні активних бойових дій, відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина

Повний текст судового рішення виготовлено 26.03.2025 року