Справа № 203/1703/24
Провадження № 2/0203/102/2025
УХВАЛА

06 лютого 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Клімової Н.А.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

відповідача-1 ОСОБА_2 (в залі суду),

представника відповідача-1 адвоката Лозового О.А. (в залі суду),

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання відповідача про витребування доказів в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Наталія Валентинівна, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та відновлення становища, яке існувало до порушення права,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Наталія Валентинівна, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та відновлення становища, яке існувало до порушення права.

Чергове підготовче засідання було призначене судом на 06.02.2025 року, в яке з`явились представник позивача, яка брала участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції, відповідач та його представник.

Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце проведення підготовчого засідання, причини неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши думки учасників справи, на підставі положень ст. ст. 128, 223 ЦПК України, продовжив судове засідання за відсутності інших учасників справи.

До початку чергового підготовчого засідання 03.12.2024 року відповідач подав до суду клопотання про витребування доказів, в якому просить суд:

- витребувати докази у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, а саме про наявну в Базі даних інформацію щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 01.01.2015 року по 01.12.2024 року громадянками України: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

В обґрунтування свого клопотання відповідач зазначив, що з наявної у відповідача інформації, позивач ОСОБА_3 разом з дитиною ОСОБА_5 виїхала до АРК, де наразі і проживає, має громадянство РФ. Проте для підтвердження або спростування цієї інформації необхідно витребувати відповідні відомості у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. На підтвердження неможливості самостійно надати суду відомості, які просить витребувати відповідач, він надав суду копію листа-відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 03.01.2024 року за вих.№19/Х-137-79.

Під час підготовчого засідання відповідач та його представник підтримали вимоги клопотання у повному обсязі та просили суд його задовольнити, пояснивши підстави звернення до суду з клопотанням таким чином, як про це вказано вище.

Представник позивача заперечувала проти задоволення клопотання відповідача та просила суд відмовити у його задоволенні, пояснивши, що витребувані відомості не мають значення для справи.

Суд, заслухавши пояснення та думки учасників справи, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, доходить таких висновків.

Судом встановлено, що предметом позову в цивільній справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу від 15.09.2023 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , предметом якого є відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; відновлення становища, що існувало до порушення шляхом повернення права власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 30,3 кв.м, житловою площею 17,0 кв.м., ОСОБА_2 .

Відповідно до листа-відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 03.01.202024 року за вих.№19/Х-137-79, на адресу ОСОБА_2 було надіслано витяг з наявною у Базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 08.01.2018 року по 03.01.2024 року громадянкою України: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата перетину: 08.01.2018 року у напрямку: виїзд, за згодою батька; іншої інформації немає. Також повідомлено, що наявна запитувана інформація стосовно конкретно визначеної особи без її особистої письмової згоди буде надана тільки на виконання судового рішення про витребування інформації.

У судовому засіданні судом було оглянуто довідку №7874 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до якої з 08.02.2021 року за вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оглядом сайту ЄДРСР, з урахування пояснень сторони відповідача, судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2018 року, справа №203/4571/17, яке набрало законної сили станом на 30.03.2018 року, було задоволено повністю позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод в користування житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та усунуто ОСОБА_2 перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_2 ; визнано ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 4-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 6, ч. 7, ч. 8, ч. 9 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз викладених вище норм ЦПК України та матеріалів справи вказує, що докази, про витребування яких просить відповідач, мають значення для об`єктивного та всебічного встановлення всіх обставин справи, правильного вирішення справи по суті спору.

Водночас сторона відповідача жодним чином не обґрунтувала доцільність та необхідність витребування запитуваних відомостей за період з 01.01.2015 року по 01.12.2024 року. Так, відповідач не взяв до уваги відповідь Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 03.01.2024 року за вих. №19/Х-137-79, в якій на запит відповідача були надані відомості про перетин державного кордону ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 08.01.2018 року по 03.01.2024 року, тобто станом на час надання відповіді.

Суд враховує те, що відповідач довів належним та допустимим доказом факт неможливості самостійно отримати відомості про перетин державного кордону відповідачем за період з 08.01.2018 року по 01.12.2024 року, а донькою сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 03.01.2024 року по 01.12.2024 року.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання відповідача про витребування доказів, а саме: в частині вимог про витребування у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26; адреса електронної пошти: ; ) відомості щодо перетину кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України: громадянкою України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ; остання відома зареєстрована адреса місця проживання на території України: АДРЕСА_4 ; інші відомості відсутні) за період з 08.01.2018 року по 01.12.2024 року; громадянкою України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (місце народження: місто Дніпропетровськ, Україна; свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 15.03.2011 року; зареєстрована адреса місця проживання на території України: АДРЕСА_5 ; інші відомості відсутні) за період з 03.01.2024 року по 01.12.2024 року, клопотання підлягає задоволенню, а у задоволенні іншої частини вимог клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 76, 81, 83, 84, 258-260, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача про витребування доказів в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Наталія Валентинівна, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та відновлення становища, яке існувало до порушення права задовольнити частково.

Витребувати у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26; адреса електронної пошти: ; ) відомості щодо перетину кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України:

- громадянкою України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ; остання відома зареєстрована адреса місця проживання на території України: АДРЕСА_4 ; інші відомості відсутні) за період з 08.01.2018 року по 01.12.2024 року;

- громадянкою України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (місце народження: місто Дніпропетровськ, Україна; свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 15.03.2011 року; зареєстрована адреса місця проживання на території України: АДРЕСА_5 ; інші відомості відсутні) за період з 03.01.2024 року по 01.12.2024 року.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.

Копію ухвали надіслати до відома та для виконання до:

- Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26; адреса електронної пошти: ; ).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 13.02.2025 року.

Суддя Ф.М. Ханієва