Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 694/1450/23
Номер провадження2/711/471/24
РІШЕННЯ
18 грудня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси
в складі: головуючого - судді Кондрацької Н.М.
при секретарі: Мелещенко О.В.,
представника відповідача адвоката Янчука А.А.
представника третьої особи Токар О.М.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Шевченківської сільської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської сільської ради, ОСОБА_3 про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-
До суду з позовом звернувся орган опіки та піклування Шевченківської сільчьої ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської сільської ради, ОСОБА_3 про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
У позовній заяві зазначається, що до служби у справах дітей Шевченківської сільської ради надійшла заява ОСОБА_3 , жительки АДРЕСА_1 , яка виховує малолітнього онука, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з жовтня 2019 року проживає разом з нею, з проханням надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав своєї невістки, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько дитини (син заявниці), ОСОБА_4 помер в наслідок контузії ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Київ), в ході проведення антитерористичної операції у Донецькій області. Мати малолітньої дитини, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом останніх двох років не приймає участі у вихованні малолітнього сина, не цікавиться його життям і здоров?ям, в той час коли, зі слів бабусі, отримує пенсію на дитину по втраті годувальника пов?язану з загибеллю учасника бойових дій. Мати за останнім місцем реєстрації прожинала у м. Черкаси, постійного місця проживання не має, розшукуються за кредити колекторами.
Згідно акту депутата від 01.02.2023 року, зі слів бабусі, ОСОБА_3 встановлено, що остання з жовтня 2019 року виховує малолітнього онука, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина відвідує з 1 вересня 2020 року заклад дошкільної освіти ОНЗ «Шевченківська ЗОШ І-ІІІ ст.» Шевченківської сільської ради. Мати, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дружиною ОСОБА_4 , померлого в наслідок контузії ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході проведення антитерористичної операції в східному регіоні України, з моменту отримання виплат, одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, пенсії по догляду за дитиною, пенсії по втраті годувальника, спільно з сином, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає, участі у вихованні не приймає, станом здоров?я не цікавиться, отримані кошти витрачає на власті потреби.
Згідно наказу Служби у справах дітей Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 24.03.2023 N? 05 малолітню дитину, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 взято на облік, як дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах по причині, що мати ухиляється від виконання своїх обов?язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання.
Відповідно Акту обстеження умов проживання від 07.02.2023 року встановлено, що умови проживання в будинку ОСОБА_6 , бабусі хлопчика, відповідають санітарним нормам. Дитина забезпечена окремим ліжком, робочим столом для малювання та ігор, має багато іграшок для розвитку та шафу для одягу. Стосунки в сім?ї люблячі.
Зі слів бабусі, ОСОБА_3 мама ОСОБА_7 останнім часом взагалі не телефонує та не цікавиться життям та здоров?ям дитини, також розповіла, що ОСОБА_7 має дорослого сина, якого залишила ще маленьким на виховання своїй матері у м. Генічеськ Херсонської області та не спілкується з ним.
ОСОБА_3 усвідомлює відповідальність по догляду та вихованню за своїм онуком ОСОБА_8 .
За довідкою виданою від 06.02.2023 N? 15 ОНЗ «Шевченківської ЗОШ І-ІІІ ст.» Шевченківської сільської ради ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно відвідує заклад дошкільної освіти ОНЗ «Шевченківської ЗОШ І-ІІІ ст.» Шевченківської сільської ради.
Відповідно характеристики закладу дошкільної освіти ОНЗ «Шевченківської ЗОШ І-ІІ ст.» Шевченківської сільської ради від 08.02.2023 року малолітня дитина має охайний вигляд, фізичний розвиток відповідає віку без особливостей, спокійний, позитивно реагує на дорослих, однолітків, мовчазний. Знає своє прізвище, ім?я, по батькові. Любить свою бабусю, радісно зустрічає її, коли вона приходить забирати Ростика додому. Про маму ОСОБА_7 розповідає, що іноді телефонує до нього. Але останнім часом спілкування взагалі припинилося.
На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини 08.02.2023 року розглядалося питання відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав та була проведена бесіда з ОСОБА_5 у онлайн-форматі за допомогою messenger. Під час бесіди з?ясувалося, що вона перебуває за кордоном, в Ірландії, там і працює. Їй було роз?яснено не одноразово, що згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов?язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров?я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально забезпечувати та утримувати її. Також було роз?яснено, що якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини не усунуті причини, які перешкоджали вихованню її дитини, служба у справах дітей Шевченківської сільської ради зобов?язана буде вжити заходів для позбавлення її батьківських прав відносно дитини, на що ОСОБА_2 погодилася.
Враховуючи інтереси малолітньої дитини, Комісія з питань захисту прав дітей Шевченківської сільської ради вважає за доцільне відібрання малолітньої дитини, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнення аліментів на дитину, про що надано висновок затверджений рішенням Виконавчого комітету Шевченківської сільської ради від 09.02.2023 року N? 18.
У позові просить відібрати малолітню дитину, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері, ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав, передати малолітню дитину, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 органу опіки та піклування Шевченківської сільської ради до подальшого вирішення влаштування дитини до сімейної форми виховання та стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , аліменти в розмірі 50% усіх видів заробітку (доходу), для дитини відповідного віку на користь малолітньої дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.06.2023 позовну заяву передано за підсудністю до Придніпровського районного суду міста Черкаси.
Ухвалою суду від 11.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
Від представника органу опіки та піклування Шевченківської сільської ради Смалько С.А. 20.07.2023 та неодноразово у подальшому надійшли заяви про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Від представник Служби у справах дітей Шевченківської сільської ради Демченко В.М. 20.07.2023 та неодноразово у подальшому надійшли заяви про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представником відповідача ОСОБА_10 15.08.2023 до суду направлено запит, у якому зазначає, що відповідач з самого народження дитини разом з батьком дитини піклувалися про дитину.
Здійснювали належний догляд за нею та утримання завжди було на високому рівні. Відповідач, батько дитини, дитина через незначний проміжок часу проживали разом з бабусею (мама батька дитини).
18.01.2020 року коли дитині було три роки у неї загинув батько. Дана обставина зумовила те, що відповідач була вимушена шукати джерела заробітку аби були можливості утримувати своїх дітей. У зв?язку з цим в подальшому відповідач прийняла рішення про те, що вона залишить територію України для виїзду за межі країни з метою працевлаштування.
Восени 2021 року відповідач залишила України з метою працевлаштування за її межами.
З часом перший син відповідача вирушив за межі України та почав жити з відповідачем. Свою меншу дитину вона залишила проживати разом з бабусею (мама батька дитини). Відповідач також повідомила, що як тільки ситуація зміниться, вона облаштується у іншій країні (Ірландії) разом зі своєю першою дитиною, то вона повернеться і забере малечу.
Після виїзду з країни відповідач підтримувала зв?язок з бабусею дитини та неповнолітньою ОСОБА_11 , спілкувалася зі своєю другою дитиною за допомогою мессенджеру Viber, направляла кошти бабусі на картку з проханням використовувати їх на утримання дитини. Пе відповідач робила на постійній основі.
24.02.2022 року в країні почалася повномасштабна війна. Як тільки вона почалася відповідач зв?язалася з бабусею дитини та запитала про ситуацію в Черкаській області. На що бабуся відповіла, що все відносно не зрозуміло і зараз дуже небезпечно їхати з Ірландії до кордону з Польшею та потім перетинати кордон України. Це вона пояснила великими пробками, ракетними атаками, метушнею людей. Також відповідач запитала бабусю чи може вона приїхати і забрати дитину? На що остання відповіла категоричною відмовою та припинила виходити на зв?язок, свої дії вона мотивувала тим, що відповідач ніколи не забере дитину.
Фактично єдиним шляхом спілкування відповідача зі своєю другою дитиною це були звернення до ОСОБА_11 з метою поспілкуватися дитиною за допомогою її мессенджеру Viber, яка проживає з цією ж бабусею.
08.02.2023 року Виконавчий комітет Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області зв?язався з відповідачем за допомогою мессенжеру Telegram. Вони провели з нею телефонну бесіду, у якій вона пояснила свою ситуацію та заперечувала проти тих обставин про якій їм повідомила бабуся ОСОБА_1 .
Фактично відповідача виконавчий комітет не слухав та ігнорував її доводи, не захотів розібратися у ситуації в цілому. Умисно без належних на те підстав зазначив, що відповідач не проти гого аби у неї забрали дитину.
Відповідач створила всі належні умови аби дитину можливо було забрати до Ірландії і забезпечити їй належні умови для проживання (житло, освіта, сімейне спілкування не дистанційного характеру з відповідачем та братом дитини).
З документів долучених до позовної заяви вбачається, що всю основу цих документів складають свідчення бабусі, яка фактинно надала недостовірну інформацію.
Матеріалами справи не підтверджено того факту, що відповідач від когось переховувалася, обставина наявності кредитів також не підтверджена належним чином, нецільове витрачання коштів з боку відповідачки також не має свого підтвердження, інформація про те, що відповідач залишила свого старшого сина також не відповідає дійсності. Відповідач, як любляча мама намагається максимально створити умови для своєї дитини, працює над її подальшим майбутнім.
Відібрання дитини від матері у даному випадку буде порушувати і найкращі інтереси дитини. При цьому ухвалюючи рішення про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав орган опіки та піклування не тільки не дослідив обставини справи належним чином, а і проігнорував найкращі інтереси дитини.
Фактично у цій справі дійсними обставинами справи є те, що бабуся перебрала на себе роль особи, яка чинить перешкоди у спілкуванні матері і дитини. Заважає мамі у спілкуванні та вихованні дитини, різним чином усуває спілкування дитини і мами, що призводить до погіршення відносин матері та дитини. При цьому мама дитини всіляким чином направляє отриманий дохід на утримання своєї дитини.
Просить відмовити у задоволенні позову та стягнути понесені витрати.
Позивачем до суду направлениа відповідь на відзив у якій зазначається, що поданий відповідачем відзив не містить доказів, що дозволяють ідентифікувати листування відповідачки та ОСОБА_11 . Зазначають, що ОСОБА_1 фактично переданий на виховання своїй бабусі ОСОБА_3 , яка піклується про стан здоров`я дитини, фізичний, духовний і моральний розвиток, створює умови для життя та розвитку, тобто існує потреба визнання відібрання дитини від матері у юридичному сенсі.
Ухвалою суду від 10.10.2023 із занесенням до протоколу судового засідання ухвалено про залучення у якості третьої особи ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 07.12.2023 витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо надходження коштів на банківські рахунки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які надійшли від користувача з рахунку IBAN НОМЕР_3 , з зазначенням дат надходження та розміром цих надходжень. у АТ «Державний ощадний банк України» інформацію щодо надходження коштів на банківські рахунки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які надійшли від користувача з рахунку IBAN НОМЕР_3 , з зазначенням дат надходження та розміром цих надходжень, у Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області інформацію щодо призначення неповнолітньому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії ї у зв`язку з втратою годувальника після смерті батька ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , з вказанням розміру нарахованої пенсії, часу з якого здійснюється нарахування, та на чий рахунок здійснюється нарахування - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 чи іншої особи.
На виконання ухвали суду з Головного управління Пенсійцного фонду України в Черкаській області надійшла довідка про доходи ОСОБА_2 , як одержувача пенсії в разі втрати годлувальника відповіднодо Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за неповнолітнього сина ОСОБА_1 , 2016 року народження. Сума пенсії складає за період з 01.02. 2020 по 31.12.2023 складає 317539, 54 грн.
Ухвалою суду від 19.02.2024 із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до розгляду.
У судовому засіданні представник відповідача адвокат Янчук А.А. заперечував щодо задоволення позову у повному обсязі. Пояснив, що відповідач піклується дитиною та доглядає за сином. Після смерті батька сина вона змушена була виїхати за кордон, щоб утримувати дитину, а сина залишити на матір чоловіка. Між третьою особою та відповідачем була усна домовленість про те, що, коли відповідач влаштується на роботу, то забере дитину до себе. Наразі вона працевлаштована в Ірландії. Також з відповідачем за кордоном проживає її старша дитина. Зв`язок з дитиною підтримується у телефонному режимі, листи чи посилки не надсилаються. Відповідач перераховує кошти на дитину 5 тисяч гривень. Іншою інформацією адвокат не володіє. Повідомив, що відповідач не може приймати участь у судовому засіданні з власних технічних засобів, бо має проблеми з підключенням.
Представник третьої особи Токар О.М. підтримала позовні вимоги. Повідомила, що дитина зараз проживає з бабусею та їй тяжко вживати деякі заходи стосовно дитини без довіреності. Мати, після отримання соціальних виплат для дитини, поставила перед фактом бабусю та виїхала закордон. Спочатку мати була в Польщі, Угорщині, Германії, в цей час вона не спілкувалась з дитиною та не піклувалась. Спроб забрати дитину до себе не було. Кошти від матері без нагадування не надходять, останній раз мати перерахувала у лютому 2024 року, а ті кошти, які надсилались, то це кошти із соціальниї виплат та належать дитині.
Третя особа ОСОБА_3 підтримала адвоката ОСОБА_12 та пояснила суду, що відповідач - жінка її сина, який загинув у 2020 році. Бабуся займається вихованням онука з 2019 року, відповідча 02.03.2020 поїхала за кордон і з того часу вона дитину не бачила, ним не цікавиться, не утримує. Пенсію дитини витрачає на себе, оскільки картка у відповідача і дитина до неї доступу не має. Останній раз вислала 5 тисяч гривень влітку на велосипед. Ростислав матір не згадує, не знає хто це, не впізнає на світлинах та до матері не хоче.
Свідок ОСОБА_13 повідомила суду, що ОСОБА_3 - її свекруха, ОСОБА_14 похресник. Пояснила, що мати не привітала свою дитину з днем народження, не телефонувала на свята, не цікавиться ним, знаходиться за кордоном вже чотири роки та дитину не бачить. Свідок близько спілкується з ОСОБА_14 , підтримує його. Мати дитини отримує кошти, які призначені дитині, колись висилала кошти на прохання, за своєї волі це не робить. Ростислав при свідкові про матір не згадує, не фото не впізнає, а коли у 2021 році ОСОБА_2 дзвонила йому, то він не захотів з нею спілкуватись. Ростислав згадував, що його мати лишала дома самого і він не хоче жити в будинку, де він жив раніше.
Заслухавши присутніх учасників судового засідання, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно дост. 170 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав, мають орган опіки та піклування та прокурор.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
У частинах першій, другій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_4 від 25.08.2015, ОСОБА_4 та ОСОБА_15 уклали шлюб, після реєстрації шлюбу ОСОБА_15 отримала прізвище « ОСОБА_16 ».
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 28.12.2016 ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 20.01.2020. Причина смерті пов`язана із захистом Батьківщини, про що свідчить Витяг з протоколу засвідання Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, кАліцтва.
Підставою звернення до суду з позовом про відібрання дитини у матері, як зазначили позивачі, є неналежне виконання відповідачем, законом передбачених батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини ОСОБА_1 .
Відсутність необхідної турботи, не забезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, вихованням, стало підставою для висновку, про неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, по відношенню до дитини.
Згідно висновку Комісії з питань захисту прав дітей Шевченківської сільської ради про доцільність відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських правта стягнення алміентів на дитину від 08.02.2023 № 1, дитина ОСОБА_17 знаходиться на утриманні та під наглядом бабусі ОСОБА_3 . Мати дитина залишала дитину на вихавання бабусі і участі у вихаванні дитини не приймає, матеріально та фінансово не підтримує, в той час, коли отримує пенсію по втраті годувальника, отримала одноразову виплату пов`язану з загибеллю учасника бойових дій. ОСОБА_2 проживала у м. Черкаси та постійного місця прождивання не мала, розшукувалась колекторами, ждтве за разхунок виплат, що отримує на дитину.
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 07.02.2023, умови проживання в будинку АДРЕСА_1 , відповідають санітарним вимогам, дитина забезпечена окремим ліжком, робочим столом для малювання та ігор, має шафу для одягу та іграшки. За адресою проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Сім`я дотримується традицій, стосунки люблячі, онук любить та поважає бабусю. Мати дитини йому не телефонує, не цікавиться ним. ОСОБА_2 має старшого сина, якого залишила малим на виховання матері у м. Генічеськ Херсонської області.
Згідно довідки від 01.02.2023 ЦНАП виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_1 фактично п`ятий рік проживає за адресою будинок АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 відвідує заклад дошкілької освіти опорного навчального закладу «Шевченківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Шевченківської сільської ради, про що указано у довідці навчального закладу від 06.02.2023. Дитина знаходитьсч на утриманні бабусі ОСОБА_3 , про матір дитина розповідає, що телефонує йому.
Наказом № 5 від 24.03.2023 Служби у справах дітей Шевченківської сільської ради взято на облік ОСОБА_1 , 2016 року народження, як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах.
Сторонами не заперечується, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час перебуває за межами України та на час розгяляду справа працевлаштована помічником з питань проживання в готелі ОСОБА_18 , що слідує з довідки від 17.07.2023. Також відповідно до листа ТОВ Форбаірт Орга Теоранта від 13.09.2022 ОСОБА_19 проживає самостійно з розташуванням в локації, та яка поєднана Міжнародними послугами з захисту матеріалтно-технічного забезпечення від імені Міністра з питань дітей, рівності, непрацездатності, інтеграції та молоді.
Згідно отриманих відомостей АТ КБ «Приватбанк» не має змоги надати інформацію щодо наджодження коштів на банківські рахунки ОСОБА_3 . Згідно відповіді АТ «Державний ощаднирй банк України» з рахунку НОМЕР_3 не було перерахувань на рахзунки ОСОБА_3 , які відкриті у вказаному банку.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Суд кретичнго оцінює надані представником відповідача скрін шотів з роздруків з банкінгу про перерахування коштів ОСОБА_2 за період з 04.08.2022 по 07.07.2023, оскільки з них неможливо встановити кому перераховувались кошти та яка мета такого перерахування.
Також, суд не бере до уваги скріншоти листування, які надані до відзиву представником відповідача, оскільки з них не можливо встановити між ким відбувається листування.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно дост. 12 Закону України «Про охорону дитинства»батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008р. «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.
Згідно ч. 1ст. 170 Сімейного кодексу Українисуд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 ч. 1ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.
Пунктами 2-5 ч. 1ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.
Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України.
Відповідно дост. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, не турбується про стан здоров`я дитини, про його духовний, фізичний та моральний розвиток, не забезпечує необхідними умовами життя та навчання тощо.
Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Таким чином оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносносвоєї дитини, суд дійшов висновку, що позов в частині відібрання дитини ОСОБА_1 , 2016 року народження, від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав ґрунтується на вимогах закону, відповідає інтересам дитини, тому підлягає задоволенню.
Відібрання дітей у батьків це санкція за невиконання батьківських обов`язків. Ця санкція є більш м`якою, порівняно з іншими, зокрема із позбавленням батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом.
Відповідно до статті 170 СК України у разі відібрання дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.
Зазначене повністю узгоджується із положеннями частини четвертої та п`ятої статті 167 СК України, згідно з якими, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим; якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.
Відібрання дітей без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом і відповідно до ч. 3ст. 170 Сімейного кодексу України, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення дітей.
Необхідно зауважити, що ОСОБА_2 , від якої відібрана дитина, не втрачає щодо них прав та обов`язків, обумовлених походженням. Мати не позбавлена права звернутися до суду з вимогою про поверненнясдитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню.
На виконання ст.ст. 167, 170 ЦПК України, оскільки заяв від родичів дітей, як до органу опіки та піклування, так і до суду, подані не були, а тому суд вважає за необхідне передати ОСОБА_1 , органу опіки та піклування Шевченківської сільської ради для подальшого влаштування відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
При таких обставинах, ураховуючи, що ОСОБА_1 на період окремого проживання від матері потребує не лише догляду, а й матеріальної підтримки, а батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі аліменти на утримання дитини.
На підставі ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1ст. 182 Сімейного кодексу Українипри визначенні розміру аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь особи яка буде відповідно до ст. 61 ЦК України призначена законним опікуном або на користь закладу до якого буде передано дитину, суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Доказів, щодо перебування на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків відповідач суду не надала.
Відповідно до ч. 2ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною першою та другою статті 183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
За таких обставин, суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь дитини аліменти на її утримання в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття на відкритий рахунок дитини у відповідній банківській установі.
Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
На підставіст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Судові витрати, відповідно дост. 141 ЦПК Українислід покласти на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 157, 164, 170, 180-183 СК України, ст.ст.4, 12, 13, 78, 89, 141, 197, 206, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,
позовну заяву Органу опіки та піклування Шевченківської сільської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської сільської ради, ОСОБА_3 про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволити.
Відібрати малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , аліменти у розмірі 50% усіх видів заробітку (доходу), для дитини відповідного віку на користь малотіноьї дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 2422 ( дві тисячі чотириста двадьцять дві) грн 40 коп.
Повний текст рішення буде виготовлений 30.12.2024.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий: Н. М. Кондрацька