ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/1066/24
Провадження № 2/210/108/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 березня 2025 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Скотар Р.Є., за участі секретаря судового засідання Новосилецького В.О., розглянувши згідно з вимогами частини 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Єренко Дмитра Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина. Короткий зміст позовної заяви.

Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 10 вересня 1983 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 та після укладення шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 . За життя батько позивача одружився вдруге з ОСОБА_7 . 13.04.2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_8 приватизували квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира була приватизована у рівних долях, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_8 по частці квартири. В подальшому право власності на квартиру було зареєстровано. Фактично, батько позивача та його дружина ОСОБА_8 проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . У 2016 році у зв`язку з декомунізацією вулицю було перейменовано на ОСОБА_9 . За час шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_8 дітей не народжували. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8 , у якої не було дітей чи інших спадкоємців першої черги окрім її чоловіка ОСОБА_2 , отже останній фактично прийняв спадщину після її смерті. Жодних заяв про відмову від прийняття спадщини батько позивача не складав, проте ОСОБА_2 не зареєстрував свого права власності на частку квартири після померлої дружини, адже вважав, що він фактично прийняв її так як на момент смерті дружини спільно з нею проживав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача. Після смерті батька позивач звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленко І.М. із заявою про прийняття спадщини за законом. 22.03.20254 року нотаріусом було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на частку після смерті батька ОСОБА_2 . Того ж дня нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відповідно до якої за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів позивачу необхідно звернутись до суду.

Вважає, що нотаріус не приділив належної уваги тому, що на сторінці 11 як у ОСОБА_2 так і у його дружини проставлений штамп про зареєстроване місце проживання за однією адресою, отже ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після померлої дружини ОСОБА_8 на підставі ч. 2 ст. 1268 ЦК України.

На підставі викладеного, просить суд: визнати за ОСОБА_1 право власності на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Аргументи учасників справи

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_10 у судовому засіданні присутні не були, однак, поза межами судового засідання представник позивача ОСОБА_10 звернулася до суду з заявою про розгляд вказаної справи без його участі та без участі позивача. Крім того, у вказаній заяві зазначив, що заявлені позовні вимоги вони підтримують у повному обсязі та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Криворізької міської ради, 09 липня 2024 року через систему «Електронний суд» повідомив суд, що відповідно до Рішення Криворізької міської ради №381 від 31.03.2016 року «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» районним у місті радам були делеговані повноваження щодо участі в судових засіданнях, в яких стороною по справі є Криворізька міська рада та її виконком з питань, зокрема щодо визнання права власності на квартиру, домоволодіння (або частину)у порядку спадкування.

Представник Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради в судовому засіданні присутній не був, однак, від керуючого справами виконкому районної у місті ради Петренко С. надійшла заява про розгляд справи без участі представника виконкому районної у місті ради за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до частини 3 статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Дзержинським відділом РАКС 23 березня 1964 року серії НОМЕР_1 . Батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.13).

28 вересня 1977 року ОСОБА_2 та ОСОБА_12 уклали шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 28.09.1977 року (а.с. 18).

10 вересня 1983 року ОСОБА_4 та ОСОБА_11 уклали шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 10.09.1983 року (а.с. 22-23).

Згідно рішення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради № 179 від 17.04.2013 року «Про приватизацію квартири АДРЕСА_2 », передано двокімнатну квартиру, загальною площею 43,33 кв.м в приватну часткову власність (у рівних частках по кожному) ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с.29-30).

Відповідно до свідоцтва про право власності від 24.04.2023 року квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_8 по частці (а.с.31).

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 виданого виконавчим комітетом Орджонікідзевської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 01.09.2014 року (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_8 залишилась спадкове майно частка квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 74069966 від 23.09.2023 року інформація про спадкову справу після смерті ОСОБА_8 відсутня (а.с.72).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 виданого Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 10.07.2023 року (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадкове майно частка квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .

З дослідженої копії спадкової справи завідної після смерті ОСОБА_2 судом встановлено, що за життя останній не складав заповіт (а.с. 68-71).

Також з вказаної вище спадкової справи № 59/2023 встановлено, що 23 вересня 2023 року Позивач звернулася до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленко І.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька за законом та на підставі її заяви було заведено спадкову справу за номером № 59/2023 (а.с. 60 зворот, 96).

23 вересня 2023 року ОСОБА_13 звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленко І.М. із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 (а.с.87).

22 березня 2024 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Коваленко І.М. було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , 1937 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.34).

Також, приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Коваленко І.М. 22 березня 2024 року винесено постанову про відмову Позивачу у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті її батька ОСОБА_2 на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що частка квартири на підставі свідоцтва про право власності належала ОСОБА_8 , інформації яка підтверджує, що ОСОБА_2 вважається таким спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлої дружини ОСОБА_8 . Згідно ч. 2 ст. 1268 ЦК України відсутня (а.с.25-26).

Відповідно до копії паспорту Громадянина України ОСОБА_2 серії НОМЕР_6 його місце реєстрації з адресою: АДРЕСА_1 з 20.12.1977 року (а.с.63 зворот).

Згідно Довідки з Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 23.09.2023 року № 21051 за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрований ОСОБА_2 (знятий з реєстрації 10.07.2023 року у зв`язку зі смертю) (а.с.67 зворот).

Відповідно до копії паспорту Громадянки України ОСОБА_8 серії НОМЕР_7 її місце реєстрації з адресою: АДРЕСА_1 з 20.12.1977 року (а.с.66 зворот).

Згідно Довідки з Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 23.09.2023 року № 21050 відсутня інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_8 (а.с.67).

Відповідно до довідки про середньо ринкову вартість житлової нерухомості від 30.04.2024 року ринкова вартість двокімнатної квартири загальною площею 43,23 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 складає 485 772,00 грн. (а.с.35).

Мотивувальна частина. Позиція суду та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст. 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним.

У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.

На суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У статтях 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1269 ЦК України унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 за законом, після смерті дружини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина у вигляді квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

22 березня 2024 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Коваленко І.М. було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , 1937 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.34).

Також, приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Кловаленко І.М. винесено постанову від 22.03.2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмову про видачу свідоцтва про спадщину на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 на частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з відсутністю інформації, яка підтверджує, що ОСОБА_2 вважається таким спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлої дружини ОСОБА_8 .

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом майна померлого батька, а саме частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 , від спадщини не відмовляється та бажає визнати за собою право власності на частину даного нерухомого майна.

Спадкування за законом здійснюється у разі відсутності заповіту, або визнання його недійсним.

ОСОБА_13 відмовився від належної йому частки спадкового майна, яке залишилось після смерті його батька ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3 статті 1296 ЦК України). Згідно з частинами першою, третьою статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Так згідно до п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.94 року №18/5 "доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути ….запис у паспорті спадкоємця або у будинковій книзі, який свідчить про те що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи….".

Згідно із п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 № 20/5 "Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути:…. реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або у будинковій книзі, який свідчить про ті, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на годину відкриття спадщини, та інші документи….".

Відповідно до копії паспорту Громадянина України ОСОБА_2 серії НОМЕР_6 його місце реєстрації з адресою: АДРЕСА_1 з 20.12.1977 року (а.с.63 зворот).

Відповідно до копії паспорту Громадянки України ОСОБА_8 серії НОМЕР_7 її місце реєстрації з адресою: АДРЕСА_1 з 20.12.1977 року (а.с.66 зворот).

Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_8 були зареєстровані за однією адресою, про що свідчать штампи у паспортах, отже, померлий ОСОБА_2 , який постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_8 на час відкриття спадщини, є таким, що прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_8 , відмови від спадщини він не заявляв.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Так, Верховним Судом в постанові від 14 серпня 2019 року по справі № 523/3522/16-ц роз`яснено, що тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.

В даному випадку у Позивача немає можливості реалізувати своє право власності на спадкове майно після смерті батька, у зв`язку із тим, що померлим ОСОБА_2 не було оформлено спадкове майно після смерті дружини ОСОБА_8 .

За даних обставин, у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, право Позивача на отримання спадщини порушено, а тому повинно бути поновлено.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , після померлого ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом.

За таких обставин позовні вимоги адвоката Єренко Дмитра Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Криворізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат

Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи характер спірних правовідносин, судові витрати, пов`язані з визнанням права власності на спадкове майно покладаються виключно на позивача у справі ОСОБА_1 , підстав для їх стягнення з відповідача не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 82, 258, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов адвоката адвоката Єренко Дмитра Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 26 березня 2025 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_8 ( АДРЕСА_4 );

- відповідач: Територіальна громада міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради (50101, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1, ).

Суддя: Р. Є. Скотар