справа № 208/3845/25
провадження № 2/208/2699/25
УХВАЛА

31 березня 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Величко О.В., розглянувши подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України Берегових В.С. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України Берегових В.С. звернувся до суду із поданням про звернення стягнення не нерухоме майно боржника, право користування яким мають неповнолітні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України перебуває виконавче провадження ВП № 72392326 з виконання наказу Господарського суду м. Києва від 07.07.2023 р. у справі № 910/12955/20 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та інших заподіяну ПАТ « Платінум Банк» та його кредиторам шкоду в розмірі ,17 грн. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Перевіривши подання та додані до нього матеріали, приходжу до висновку, що це подання не відповідає вимогам ЦПК України та підлягає поверненню.

Ст.446 ЦПК України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Статтею 440 ЦПК України передбачено порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Так, у ч.1 ст. 440 ЦПК України визначено : суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Відповідно до ч.10 цієї статті питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця (ч.11 ст.440 ЦПК).

Системний аналіз закріплених у цій статті правових норм дає підстави для висновку, що питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судового рішення вирішує суд, що розглядав справу як суд першої інстанції.

Оскільки судовий наказ № 910/12955/20 від 07.07.2023 р. видано Господарським судом м. Києва у справі № 910/12955/20, то подання про вирішення питань в порядку виконання цього рішення державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України Берегових В.С. повинен був направити у Господарський суд м. Києва.

Суд при цьому, важжає за необхідним зазначити наступне.

Якщо ж виник спір щодо визначення частки майна боржника у майні, яке належить боржнику та іншим особам на праві спільної сумісної власності, то судове рішення у разі задоволення позову має наслідком зміну матеріального правовідношення - право спільної сумісної власності припиняється, натомість виникає право спільної часткової власності (див mutatismutandis постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2813/18 (провадження № 12-71гс20, пункт 8.74).

При цьому відбувається припинення права власності одного виду і виникнення права власності іншого виду не тільки боржника, а й іншої особи (співвласника), яка могла взагалі не брати участі у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Відсутність згоди такої особи на визначення частки майна боржника у спільному майні, у тому числі заперечення самого існування права спільного з боржником права власності (як у справі, що переглядається), свідчить про наявність матеріального спору, який не вирішувався і не міг бути вирішений у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Це новий матеріальний спір, який не може розглядатися як процесуальне питання, а тому не може вирішуватися за правилами розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. Такий спір має бути вирішений судом у порядку позовного провадження.

В даному випадку боржник ОСОБА_1 є власником 1/3 частини спірного об`єкта нерухомості і вказана обставина повинна бути прийнята до уваги головним державним виконавцем при зверненні до суду з вказаним питанням та порядку його оформлення.

Враховуючи, що в даному випадку державний виконавець звернувся до суду саме з поданням про звернення стягнення, тобто з питанням, яке пов`язане з виконанням судового рішення, яке було ухвалено господарським судом м. Києва, й відповідно який видав судовий наказ, вважаю, що таке подання, слід повернути заявнику без розгляду,оскільки подано до неналежного суду.

Керуючись ст.ст.183, 259-261, 440,446 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України Берегових В.С. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника повернути заявнику без розгляду.

Повернення подання не перешкоджає повторному зверненню із заявою до належного суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.В.Величко