Справа № 161/927/22 Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М.
Провадження № 88-ц/802/1/25 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Здрилюк О. І.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Проскровського В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявами позивача ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Волинського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцька картонно-паперова фабрика» про скасування наказів про накладення дисциплінарного стягнення, скасування наказу про звільнення, зміну дати і підстави звільнення з роботи, стягнення коштів за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом.

31 травня 2022 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області ухвалено рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Волинського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2022 року у даній справі було скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади слюсара з КВПіА допоміжних дільниць 6 розряду ТзОВ «Луцька картонно-паперова фабрика», відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, з 01 грудня 2021 року на 08 грудня 2021 року. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2022 року у незміненій частині та постанову Волинського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року залишено без змін.

02 травня 2024 року до Волинського апеляційного суду позивач ОСОБА_1 подав письмову заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року, ухваленої у даній справі.

Зокрема нововиявленою обставиною вважав те, що 03 квітня 2024 року під час розгляду судом іншої цивільної справи йому із запису в журналі нарядів та розпоряджень стало відомо, що зауважень до нього у роботодавця з приводу робіт, які проводились ним 25 серпня 2021 року по прокладці кабеля, не було.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 07 травня 2024 року було відкрито провадження за вказаною заявою, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 28 травня 2024 року.

28 травня 2024 року ухвалою Волинського апеляційного суду провадження у даній справі зупинено до перегляду в касаційному порядку постанови Волинського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року ухваленої у цій же справі.

26 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 подав до Волинського апеляційного суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року з тої підстави, що постановою Волинського апеляційного суду від 07 серпня 2024 року ухваленою в іншій цивільній справі було «Визнано незаконним та скасовано розпорядження № 8 від 05 серпня 2021 року начальника КВПіА Козака С. О. в частині, що стосується зобов`язання ОСОБА_1 , здавати передавати зміну саме о 08:15». Вказане ОСОБА_1 вважав нововиявленою обставиною.

11 грудня 2024 року позивачем ОСОБА_1 до Волинського апеляційного суду було подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року з тієї підстави, що у постанові Рівненського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року в іншій цивільній справі було зазначено, що «Інформація, викладена у пояснювальній записці ОСОБА_2 в контексті записки «Ризванюк проігнорував», мала інформативний характер для керівництва ТОВ «Луцька картоннопаперова фабрика» стосовно викладених у них обставин, а саме щодо невиконання посадових обов`язків позивачем, і за своїм змістом є оціночними судженнями, які є вираженням суб`єктивної думки щодо зазначених в ній обставин». Вказане ОСОБА_1 вважав нововиявленою обставиною.

11 лютого 2025 року позивач ОСОБА_1 подав до Волинського апеляційного суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року, вказавши у ній ті ж самі підстави, що й у поданій ним заяві від 11 грудня 2024 року, які зазначив Верховний Суд в ухвалі від 16 січня 2025 року, переглянувши у касаційному порядку постанову Рівненського апеляційного суду від 14 грудня 2024 року по справі № 161/1403/24.

24 лютого 2025 року позивачем ОСОБА_1 до Волинського апеляційного суду було подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року з тих підстав, що із технічного звукозапису судового засідання у іншій цивільній справі слідує, що відповідачем ТзОВ «Луцька картонно-паперова фабрика» не визнавалися та не були встановлені факти написання ним ОСОБА_1 заяв про відпустку та звільнення за угодою сторін саме під тиском адміністрації роботодавця.

27 лютого 2025 року відповідачем ТзОВ «Луцька картонно-паперова фабрика» було подано відзив на вказані вище заяви позивача, у якому відповідач, посилаючись на те, що наведені в заявах останнім обставини, в розумінні ст. 423 ЦПК України не є нововиявленими, а тому просив у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені заяви про перегляд постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами до задоволення не підлягають з таких підстав.

За частиною першою ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору і які існували на час постановлення рішення, але про які не було і не могло бути відомо особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставини, щодо яких суду зрозуміло, що вони були відомі (або мали бути відомі) заявнику на час розгляду справи.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній та касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine», заява № 4994/04, § 42-43)).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Аналіз наведених норм процесуального права дають підстави для висновку, що нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

He вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, провадження № 12-158гс19, (пункти 7.4-7.5)).

Отже, враховуючи те, що обставини наведені позивачем ОСОБА_1 у зазначених вище заявах ніяким чином не впливають на вирішення справи, рішення у якій він просить переглянути, а частина з них є новими доказами, які виявлені після ухвалення постанови апеляційним судом, то колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для перегляду постанови Волинського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року за нововиявленими обставинами, як про це просить позивач.

Крім того,апеляційний суд звертає увагу заявника на те, що неодноразове подання з аналогічних підстав заяв про перегляд судового рішення, відповідно до норм Цивільного процесуального законодавства України свідчить про зловживання ним процесуальними правами, що є недопустимим.

Керуючись ст. 126, 127, 423, 424 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяв позивача ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Волинського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року відмовити.

Постанову Волинського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцька картонно-паперова фабрика» про скасування наказів про накладення дисциплінарного стягнення, скасування наказу про звільнення, зміну дати і підстави звільнення з роботи, стягнення коштів за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди залишити в силі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий

Судді