УХВАЛА

іменем України

21.03.2025

Справа № 331/5320/18

Провадження № 8/331/5/2025

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Фісун Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами від 05.08.2019 року по справі № 331/5320/18,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами від 05.08.2019 року по справі № 331/5320/18.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Вимоги щодо форми і змісту заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами встановлено статтею 426 ЦПК України.

При вирішенні питання про відкриття провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, суддею встановлено, що заява не відповідає вимогам ст. 426 ЦПК України.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 426 ЦПК України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: нововиявлені обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4 передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Відповідно до п. п. 3, 6 ч. 3 ст. 426 ЦПК України, до заяви додаються певні документи, зокрема, докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин; а також, у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення.

Однією з обов`язкових вимог, що ставляться до змісту заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, є зазначення нововиявлених обставин, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

В поданій до суду заяві ОСОБА_1 , обставини, які заявник визначає як нововиявлені, мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Проте, такі фактичні дані відсутні у змісті заяви та документально не підтверджено, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Також, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 426 ЦПК України передбачено, що до заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими обставинами додається документ про сплату судового збору.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами судовий збір сплачується у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів справи № 331/5320/18 вбачається, що при поданні позовної заяви до суду, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 3300,00 грн.

За таких обставин, заявнику необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору, відповідно до ставок встановлених Законом України «Про судовий збір» у розмірі 4950,00 грн.

18.03.2025 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Дослідивши вищевказане клопотання, суддя дійшов наступного висновку.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність вимог заявника про звільнення від сплати судового збору, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Згідно з частиною другою статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України «Про судовий збір», з його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 1 цього Закону судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може звільнити від сплати судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. При цьому, у ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», перераховано вичерпний перелік осіб та умов, за яких суд може відстрочити сплату судового збору.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існують умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно ст. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо), клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Слід вказати на те, що особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Перевіривши доводи заявника, вважаю за необхідне у задоволенні поданого клопотання відмовити, оскільки вказані обставини нічим об`єктивно не підтверджуються та до заяви не додано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору, відсутності коштів призначених для сплати судового збору на момент подання заяви.

Варто зазначити, що відмова у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 19 червня 2011 року в справі Креуз проти Польщі («Kreuz v. Poland») зазначав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. При цьому положення пункту 1 статті 6 Конвенції не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Разом з тим, необхідно роз`яснити скаржниці, що вона не позбавлена права звернутись з повторним клопотанням щодо відстрочки, розстрочки сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, до якого долучити відповідні докази, які б підтверджували доходи заявниці за 2024 календарний рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 426 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175-177 ЦПК України або не сплачені судові витрати, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає необхідним залишити про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без руху, надавши заявнику строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 426, 427 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами від 05.08.2019 року по справі № 331/5320/18 - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, та роз`яснити заявнику, що у разі не усунення зазначених недоліків, заява буде вважатися не поданою та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В.Фісун