Єдиний унікальний номер 448/448/25
Провадження № 2/448/355/25
У Х В А Л А

іменем України

24.03.2025 м. Мостиська

Суддя Мостиського районного суду Львівської області Гіряк С.І.,розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Львівська регіональна філія державного підприємства «Національні інформаційні системи» про скасування арештів на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно,

встановила:

Адвокат Васечко Ю.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Мостиського районного суду Львівської області з позовом до Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Львівська регіональна філія державного підприємства «Національні інформаційні системи» про скасування арештів на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно.

В позові вказано, що позивач в серпні 2024 звернувся до нотаріуса для вчинення правочину про продаж належного йому нерухомого майна, однак нотаріусом було виявлено, що на нерухоме майно , а також грошові кошти та рухоме майно накладено арешт.

Зазначає, що у відповідь на адвокатський запит листом від 11 вересня 2024 року №21183 відповідач повідомив, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , накладено в межах виконавчого провадження №23520636 на підставі ухвали Мостиського районного суду №2-674 від 27 грудня 2010 року та згідно терміну зберігання справ, відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, Мостиським ВДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ МЮ не має можливості надати копії матеріалів виконавчого провадження, у зв`язку з їх знищенням та надіслано копію ВП- спецрозділ відповідно до якого виконавче провадження закінчене згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 (фактичне повне виконання рішення).

Відтак, вказує, що 18 жовтня 2024 року було направлено заяву до Мостиського ВДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ МЮ з вимогою зняти обтяження (арешт) який накладено на грошові кошти, рухоме і нерухоме майно ОСОБА_1 . Листом від 29 жовтня 2024 року №23888 Мостиський ВДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ МЮ повідомило про те, що керуючись п. 8 ч. 1 ст. 37, 38 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. При цьому зазначено, що підставою для зняття арешту з майна (коштів) боржника у виконавчому провадження є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.

Зазначає, що згідно з Інформації з Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_1 інформація відсутня, що вказує на відсутність будь-яких виконавчих проваджень відносно позивача.

З огляду на наведене, просить суд скасувати арешти, накладені на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно на підставі ухвали №2-673 від 27 грудня 2010 року Мостиського районного суду Львівської області, запис про який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 10685854, дата реєстрації 30 грудня 2010 року о 13:35:02 реєстратором: Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та на підставі ухвали №2-674 від 27 грудня 2010 року Мостиським районним судом Львівської області, запис про який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 10685904, дата реєстрації 30 грудня 2010 року о 13:44:45 реєстратором: Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку, що провадження по даній справі не може бути відкрито, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається із змісту позовної заяви, у 2024 році позивач дізнався про факт накладення арештів на його майно. Арешти були накладені 30.12.2010, на підставі ухвали №2-673 від 27 грудня 2010 року Мостиського районного суду Львівської області в межах виконавчого провадження №23520722 та на підставі ухвали №2-674 від 27 грудня 2010 року Мостиського районного суду Львівської області в межах виконавчого провадження №23520636. З копій ВП- спецрозділ вбачається, що виконавчі провадження закінчені згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 (фактичне повне виконання рішення).

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначено ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

За приписами ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначено ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з п. 16 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. До заяви про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення боржником додається документ, що підтверджує наявність обставин для винесення відповідної постанови. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, що містяться в постанові №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», в питанні щодо звільнення майна з під-арешту, накладеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження, існує два способи здійснення такого права, а саме, на рішення та дії державного виконавця стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства (наприклад адміністративного), а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору майном чи речовим правом на майно, і яка не є стороною виконавчого провадження, подається позов про зняття арешту з майна.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України "Про виконавче провадження", в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

У цій справі арешт на майно було накладено державним виконавцем з метою забезпечення виконання рішень суду, спір не пов`язаний з належністю майна, на яке накладено арешт, позивач у цих правовідносинах є боржником, тобто є стороною виконавчого провадження. Тому ОСОБА_1 не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, а належним способом захисту даного права є саме звернення до суду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а не з позовною заявою.

Заява про зняття арешту подається стороною справи, якщо арешт накладений судом відповідно до глави 10 ЦПК України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 26 вересня 2019 року у справі №607/3894/17.

З огляду на наведені норми та роз`яснення, надані Верховним Судом, суд дійшов висновку, що боржник, на майно якого державним виконавцем накладено арешт, не може звертатися до суду з позовною заявою про зняття арешту з майна, оскільки у судовому процесі він є боржником та законом для нього встановлений інший порядок вирішення такого питання, а саме, шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України.

Оскільки позов про скасування арешту на майно, на переконання суду, підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя

постановила:

у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Львівська регіональна філія державного підприємства «Національні інформаційні системи» про скасування арештів на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно -відмовити.

Роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку, визначеному Розділом VII ЦПК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала підписана суддею 24.03.2025

Суддя Світлана ГІРЯК