Справа № 953/6405/24
Провадження № 2/953/276/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Бобко Т.В.,

секретар судового засідання Кузьменко Б.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача адвокат Басова Олена Володимирівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Харкові в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

ОСОБА_1 пред`явив до суду позов, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 286024, 20 грн, стягнути з відповідача на користь позивача 10 000, 00 грн відшкодування моральної шкоди, а також стягнути судовий збір у розмірі 2368, 19 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20 березня 2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля AUDI A4, н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , та автомобіля Mercedes-Benz A-160 н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 10.05.2024 по справі № 953/2496/24 винуватцем ДТП визнано ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Цивільна-правова відповідальність водія автомобіля Mercedes-Benz A-160 н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ТДВ «СК «КРЕДО» згідно полісу № ЕР219917522 від 20.03.2024. Ліміт відповідальності страховика 160 000, 00 грн за шкоду завдану майну. Франшиза за полісом 3200, 00 грн. Про настання страхового випадку було повідомлено ТДВ «СК «КРЕДО». Протоколом огляду транспортного засобу від 21.03.2024 (додаток до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 99/2024 від 24.06.2024) був встановлений перелік пошкоджень отриманих автомобілем AUDI A4, н.з. НОМЕР_1 у результаті ДТП. На підставі даного протоколу ТДВ «СК «КРЕДО» складений страховий акт № 3014742-1 та встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 156800 грн, тобто із вирахуванням франшизи. Дані кошти були перераховані на рахунок позивача 10.07.2024. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 99/2024 від 24.06.2024, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 на замовлення позивача, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ AUDI A4, н.з. НОМЕР_1 , на дату ДТП 20.03.2024, становить 440324, 20 грн. Таким чином, оскільки фактичний розмір шкоди автомобіля складає 440324, 20 грн, а максимальний розмір страхового відшкодування складає 156 800, 00 грн, то різниця у розмірі 283524, 20 грн, що виходить за межі страхової виплати, підлягає відшкодуванню відповідачем. Оскільки вина відповідача щодо пошкодженого транспортного засобу позивача повністю встановлена постановою суду, страхове відшкодування не в повній мірі покрило матеріальний збиток, позивач вважає, що саме з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманою страховою виплатою та сумою матеріального збитку у розмірі 283524, 20 грн. При цьому, витрати позивача на експертні послуги, склали 2500, 00 грн, а тому загальна суму відшкодування матеріальних збитків складає 283524, 20 грн + 2500 = 286024, 20 грн. Також позивач зазначає, що є необхідність у стягненні моральної шкоди, оскільки позивачу на тривалий час після ДТП та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачу довелося відкласти. Позивач зазначає, що розмір душевних страждань і страждань його родини оцінюється в 10 000 грн. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести, зокрема порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою.

04 грудня 2024 року ОСОБА_1 пред`явив до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням вартості експертних послуг, в сумі 82925, 19 грн, стягнути з відповідача на користь позивача вартість експертних послуг з визначення вартості автомобіля до та після ДТП в сумі 4500, 00 грн, стягнути з відповідача на користь позивача 10 000, 00 грн. відшкодування моральної шкоди, а також стягнути судовий збір.

На обгрунтування заяви позивач зазначає, що враховуючи те, що сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу (КТЗ) згідно розділу 3.7. Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу

№ 99/2024 від 24.06.2024 становить 679147, 14 грн, що перевищує ринкову вартість КТЗ (440324, 20 грн.), пошкоджений транспортний засіб позивача вважається фізично знищеним. Згідно з додатком до звіту № 99-2024 від 29.11.2024, складеним суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 , вартість автомобіля AUDI A4, н.з. НОМЕР_1 у пошкодженому стані складає 200599, 01 грн. Вартість сплачених експертних послуг ФОП ОСОБА_4 з визначення вартості автомобіля в пошкодженому стані становить 2000, 00 грн. Таким чином, різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням розміру страхового відшкодування, становить: 440324, 20 грн 200599, 01 грн 156 800, 00 грн = 82925, 19 грн, яка підлягає стягненню з відповідача.

Аргументи учасників справи.

Відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник адвокат Басова Олена Володимирівна, надала до суду відзив на позовну заяву від 08.11.2024, в якому просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної власлідок ДТП у розмірі 286 024, 20 грн та моральної шкоди у розмірі 10 000, 00 грн відмовити у повному обсязі.

На обгрунтування відзиву на позовну заяву зазначає, що оскільки відповідно до звіту № 99/2024 від 24.06.2024 про оцінку автомобіля AUDI A4 держномер НОМЕР_1 при визначенні вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу визначено, що: ринкова вартість автомобіля AUDI A4 держномер НОМЕР_1 на момент пошкодження складала 440 342, 20 грн, вартість відновлювального ремонту автомобіля AUDI A4 держномер НОМЕР_1 становить на дату оцінки 21 березня 2024 року становить 697 147, 14 грн, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля AUDI A4 держномер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження у ДТП станом на 20 березня 2024 року становить 440 324, 20 грн. Тобто, витрати на відновлювальний ремонт колісного транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу дорожньо-транспортної пригоди, ремонт цього автомобіля є економічно необгрунтованим, а тому він вважається фізично знищеним. Звітом № 99/2024 від 24.06.2024 про оцінку автомобіля AUDI A4 держномер НОМЕР_1 при визначенні вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля AUDI A4 держномер НОМЕР_1 , не встановлено вартість автомобіля AUDI A4 держномер НОМЕР_1 (його вузлів та агрегатів) після ДТП, що залишився (залишились) у власності позивача, які також мають свою вартість. У зв`язку з чим, позивачем не доведено реальний розмір матеріального збитку, що підлягає стягненню на його користь. Таким чином, позивачем не надано доказів вартості залишків працездатних та ліквідних складових його автомобіля, що мають значення для визначення розміру завданої шкоди, не відшкодованої позивачу. Відповідач зазначає, що при розрахунку позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, позивачем не враховано проведену оплату франшизи у розмірі 3200, 00 грн, яка здійснена відповідачем на користь позивача. Відповідач вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди є необгрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. Також відповідач посилається на те, що позивачем не обгрунтовано заподіяння моральної шкоди та її розміру, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Позивач посилається на душевні страждання, але в той же час не надає у якості доказу жодних медичних довідок, які б підтверджували візити до лікаря чи підтвердження запису до психолога, висновку психологічного дослідження. Також позивачем не надано доказів користування громадським транспортом, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди є необгрутованими та такими, що не підлягають задоволенню.

10 грудня 2024 року відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник адвокат Басова Олена Володимирівна, надала до суду заперечення (в порядку ст. 43, 182, 183 ЦПК України), в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обгрунтування заперечень зазначає, що додаток до звіту № 99-2024 від 29.11.2024 є неналежним та недостовірним доказом. Складання додатку до звіту, більш того, до звіту, який виконано іншим оцінювачем, не передбачено нормами чинного законодавства України. Відповідач зазначає, що проводити оцінку КТЗ без його особистого огляду мають право лише експерти і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта). В той же час, як свідчать надані позивачем копії сертифікатів, свідоцтв, спеціаліст Чернікова Р.М., що складала додаток до звіту № 99-2024 від 29.11.2024 та проводила розрахунок вартості автомобіля у пошкодженому стані, не є експертом, а є оцінювачем, яка здійснила розрахунок на замовлення ОСОБА_1 , не позивача у справі. Крім того, виконуючи розрахунок вартості автомобіля у пошкодженому стані, оцінювач зазначає про використання формули 7 Методики. З цього приводу відповідач зазначає, що такої формули 7 Методика не містить. Більше того, методика взагалі не передбачає формули, яку використовує оцінювач при виконанні розрахунку. Крім того, позивач надав до суду платіжну інструкцію ПриватБанку від 28.10.2024 про оплату послуг оцінювача та визначення вартості авто у пошкодженому стані у сумі 2000, 00 грн. та просить стягнути ці витрати з відповідача. В той же час, платником зазначений не позивач, а ОСОБА_1 , який і здійснив вказаний платіж, що свідчить про понесення витрат саме ним, а не позивачем. Тому позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Також, згідно платіжної інструкції ПриватБанку від 21.06.2024 про сплату витрат за експертний висновок ОСОБА_1 у сумі 2500, 00 грн., платником є ОСОБА_5 , що також свідчить про необгрунтованість позовних вимог в цій частині, що є підставою для відмови у їх задоволенні. Також відповідач зазначає, що замовником звіту

№ 99-2024 від 24.06.2024 та Додатку до звіту від 29.11.2024 є ОСОБА_1 , а не позивач.

11 грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 надав до суду відповідь на відзив, в якому позивач посилається на те, що з метою встановлення обставин справи, що входять до предмету доказування останній отримав 30.11.2024 Додаток до Звіту № 99-2024 від 29.11.2024, складений оцінювачем ОСОБА_4 про визначення вартості автомобіля AUDI A4, н.з. НОМЕР_1 у пошкодженому стані. Враховуючи наявність підтвердженої суми вартості автомобіля позивача після ДТП, та положення ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» останнім підготовлено заяву про зменшення позовних вимог із зазначенням розміру матеріального збитку в сумі 82925, 19 грн. Позивач зазначає, що ненадання доказів користування громадським транспортом спричинене тим, що в м. Харкові безкоштовний проїзд в міському транспорті, а тому надання проїзних квитків є неможливим. Крім того, у зв`язку з неможливістю користування власним автомобілем через його пошкодження з вини відповідача, позивач був змушений користуватись послугами таксі для доставки своїх родичів до лікарні, аптек, інших комунальних закладів, а також повернення додому після закінчення робочого дня в пізній час доби (після 21.00) та при інших форс-мажорних обставинах, викликаних постійними обстрілами міста та передмісття (с. Циркуни, де проживають батьки), відключенням електроенергії.

11 грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 надав до суду додаткові пояснення у справі, в яких останній зазначає, що після відправлення заяви про зменшення позовних вимог, до позивача надійшов додаток до звіту № 99-2024 від 29.11.2024, який був виправлений оцінювачем ФОП ОСОБА_4 через виявлену помилку в імені власника автомобіля AUDI A4, н.з. НОМЕР_1 . В попередній редакції додатку до звіту було помилково зазначено ім`я власника автомобіля ОСОБА_6 замість ОСОБА_6 яке зазначене в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу AUDI A4, н.з. НОМЕР_1 . Виправлену редакція додатку до звіту № 99-2024 від 29.11.2024 позивач не встиг направити відповідачу. Разом з тим, предметом оцінки в наведених звітах є пошкоджений автомобіль AUDI A4, н.з. НОМЕР_1 і особа заявника не впливає на правильність визначення вартості автомобіля та не свідчить про неналежність та недостовірність цього доказу.

17 грудня 2024 року відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник адвокат Басова Олена Володимирівна, надала до суду заперечення на відповідь на відзив та на додаткові пояснення, в яких зазначає, що додаток до звіту № 99-2024 від 29.11.2024 є неналежним та недостовірним доказом. Також зазначає, що витрати з доставки позивачем своїх родичів до лікарні, аптек, інших комунальних закладів жодним чином не стосуються обставин справи та не є доказом отримання моральної шкоди. Виписка ПриватБанку за послуги таксі була використана поза межами міста Харкова Таллін, Дніпро, Київ. Ця обставина спростовує твердження позивача про вимушене користування послугами таксі для повернення додому з роботи та для відвідування батьків, які проживають у передмісті Харкова.

Рух справи.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 22 липня 2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання.

Ухвалами Київського районного суду від 15 січня 2025 року, постановленими без виходу до нарадчої кімнати, які занесені до протоколу судового засідання, прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог та прийняті додані до заяви про зменшення позовних вимог письмові докази; задоволено клопотання представника відповідача про продовження строку на подання відзиву, прийнято відзив на позов на надані відповідачем письмові докази.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 15 січня 2025 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої останній просить розглядати справу за його відсутності.

В судове засідання з`явився представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Басова Олена Володимирівна, яка заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених нею в поданих процесуальних документах.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 30.01.2024, автомобіль AUDI A4, н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 .

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.05.2024 по справі

№ 953/2496/24 накладено на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн 00 коп. на користь держави за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Змістом постанови Київського районного суду м. Харкова від 10.05.2024 по справі № 953/2496/24 визначено:

«Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №743352 від 20.03.2024, 20.03.2024 о 09 год. 30 хв. в м.Харкові по вул.Шевченка, 54 водій ОСОБА_2 керувала автомобілем Mercedes-Benz А-160, н.з. НОМЕР_2 , при виїзді на нерегульоване перехрестя не надала переваги в русі автомобілю AUDI A4, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, та скоїла з ним зіткнення. Після зіткнення автомобіль AUDI A4, н.з. НОМЕР_1 за інерцією викинуло на зустрічну смугу руху та скоїло зіткнення з автомобілем KIA CARENS, н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_7 . В результаті ДТП автомобілі механічні пошкодження, чим було завдано матеріальні збитки.

Події даної дорожньо-транспортної пригоди відбулися в результаті порушення пункту 16.11 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_2 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності у судове засідання, призначене на 10.05.2024, не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. ОСОБА_2 подала до канцелярії суду заяву, в якій вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала в повному обсязі, прохала суворо не карати...»

Відповідно до полісу № 219917522 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховиком є: ТДВ «СК «КРЕДО», страхувальником є: ОСОБА_2 , страхова сума за шкоду заподіяну майну становить сто шістдесят тисяч грн, розмір франшизи три тисячі двісті грн, забезпечений транспортний засіб: Mercedes-Benz А-160, н.з. НОМЕР_2 .

Позивачу здійснено виплату страховою компанією ТДВ «СК «КРЕДО» суми страхового відшкодування в розмірі 156 800, 00 грн (з вирахуванням франшизи).

Відповідно до квитанції № В8КХ-ЗС-11Х116-ВС1Н від 03.06.2024, ОСОБА_2 здійснено переказ власних коштів у розмірі 3200, 00 грн. Коментар відправника: страхова франшиза.

Згідно з звітом № 99/2024 про оцінку автомобіля AUDI A4, держномер НОМЕР_1 , складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 24 червня 2024 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля AUDI A4, держномер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 20 березня 2024 року, без урахування величини втрати товарної вартості складає: 440324, 20 грн (чотириста сорок тисяч триста двадцять чотири грн 20 коп.).

Зі змісту звіту № 99/2024 про оцінку автомобіля AUDI A4, держномер НОМЕР_1 , в розділі 3.7. Визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику, встановлено, згідно п. 8.2. Методики для визначення матеріального збитку (Y): а) порівняємо суму вартості відновлювального ремонту без урахування коефіціенту фізичного зносу складових КТЗ Свр з його ринковою вартістю С. В даному випадку вартість відновлювального ремонту КТЗ Свр = 679147,14 грн більша ринкової вартості С = 440324, 20 грн б) порівняємо суму вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ Сврз і ВТВ з його ринковою вартістю С. В даному випадку сума вартості віновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ Сврз = 239725, 19 грн і ВТВ = 0, 00 грн менша ринкової вартості С = 440324, 00 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1. від 21.06.2024 ОСОБА_5 сплачено на користь ФОП ОСОБА_3 2500, 00 грн, призначення платежу: сплата за експертний висновок ОСОБА_1 .

Додатком до звіту № 99-2024 дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля AUDI A4, держномер НОМЕР_1 , складеного 29.10.2024 суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 визначено, що вартість автомобіля AUDI A4, держномер НОМЕР_1 у пошкодженому стані, складає: 200599, 01 грн. Різниця між ринковою вартістю та вартістю автомобіля AUDI A4, держномер НОМЕР_1 у пошкодженому стані складає: 239725, 19 грн. Ринкова вартість (С) автомобіля AUDI A4, держномер НОМЕР_1 на момент пошкодження складає: 440324, 20 грн.

Вказаним звітом визначено, що об`єктом оцінки є автомобіль AUDI A4, держномер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 .

Додатком до звіту № 99-2024 дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля AUDI A4, держномер НОМЕР_1 , складеного 29.11.2024 суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 визначено, що вартість автомобіля AUDI A4, держномер НОМЕР_1 у пошкодженому стані, складає: 200599, 01 грн. Різниця між ринковою вартістю та вартістю автомобіля AUDI A4, держномер НОМЕР_1 у пошкодженому стані складає: 239725, 19 грн. Ринкова вартість (С) автомобіля AUDI A4, держномер НОМЕР_1 на момент пошкодження складає: 440324, 20 грн.

Вказаним звітом визначено, що об`єктом оцінки є автомобіль AUDI A4, держномер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 .

Згідно з платіжною інструкцією 2.71062535.1 від 28.10.2024, ОСОБА_1 сплачено на користь ФОП ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 2000, 00 грн. Призначення платежу: сплата за визначення вартості авто AUDI A4, д/н НОМЕР_1 в пошкодженому стані.

З банківської виписки АТ КБ «ПриватБанк» від 02.12.2024, вбачаються витрати ОСОБА_1 на транспортні послуги (таксі) у загальному розмірі -5 582, 00 грн.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Щодо позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частинах першій та другій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у частині другій статті 16 ЦК України.

У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Судом встановлено, що власником автомобіля AUDI A4, н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_1 .

20.03.2024 о 09 год. 30 хв. в м.Харкові по вул.Шевченка, 54 водій ОСОБА_2 керувала автомобілем Mercedes-Benz А-160, н.з. НОМЕР_2 , при виїзді на нерегульоване перехрестя не надала переваги в русі автомобілю AUDI A4, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, та скоїла з ним зіткнення. Після зіткнення автомобіль AUDI A4, н.з. НОМЕР_1 за інерцією викинуло на зустрічну смугу руху та скоїло зіткнення з автомобілем KIA CARENS, н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_7 .

В результаті ДТП автомобілі зазнали механічні пошкодження, чим було завдано матеріальні збитки.

Вина ОСОБА_2 підтверджена постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.05.2024 по справі № 953/2496/24.

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20.03.2024, а також вина у ній ОСОБА_2 встановлена судовим рішенням, а тому в силу приписів

ч. 6 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2021 року у справі № 204/5314/18, від 02 грудня 2021 року у справі № 753/17190/18, від 26 жовтня 2022 року у справі № 203/2064/19, від 09 лютого 2023 року у справі № 369/7115/20, від 16 жовтня 2023 року у справі № 715/2489/22.

Отже, порядок відшкодування завданої позивачу шкоди повинен відбуватися у порядку, визначеному статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», і саме різниця вартості автомобіля до та після ДТП, за вирахуванням суми страхового відшкодування, і підлягає до стягнення на користь позивача з відповідача як заподіювача збитків.

Вказані висновки підтверджуються практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 06 грудня 2021 року у справі № 757/22936/19-ц, від 20 жовтня 2021 року у справі № 205/1314/16-ц, від 14 квітня 2022 року у справі № 205/7747/18.

Так, матеріальний збиток, завданий позивачу як власнику автомобіля AUDI A4, держномер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 20 березня 2024 року, без урахування величини втрати товарної вартості складає: 440324, 20 грн (чотириста сорок тисяч триста двадцять чотири грн 20 коп.), що підтверджено звітом № 99/2024 про оцінку автомобіля AUDI A4, держномер НОМЕР_1 , складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 24 червня 2024 року.

В цьому звіті в розділі 3.7. зазначено, що в даному випадку вартість відновлювального ремонту КТЗ Свр = 679147,14 грн більша ринкової вартості С = 440324, 20 грн.

Тобто, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - 679147,14 грн, перевищує вартість автомобіля до ДТП- 440324, 20 грн.

Таким чином, ремонт автомобіля AUDI A4, держномер НОМЕР_1 , вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним.

Разом з тим позивачем на підтвердження вартості пошкодженого автомобіля надано додаток до звіту № 99-2024 дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля AUDI A4, держномер НОМЕР_1 , складеного 29.11.2024 суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , який визначено, що вартість автомобіля AUDI A4, держномер НОМЕР_1 у пошкодженому стані, складає: 200599, 01 грн. Різниця між ринковою вартістю та вартістю автомобіля AUDI A4, держномер НОМЕР_1 у пошкодженому стані складає: 239725, 19 грн. Ринкова вартість (С) автомобіля AUDI A4, держномер НОМЕР_1 на момент пошкодження складає: 440324, 20 грн.

З урахуванням визначених звітом № 99/2024 від 24.06.2024 та додатком до звіту від 29.11.2024, ринкової вартості автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди 440324, 20 грн. та його вартості після пошкодження - 200599, 01 грн., різниця між вартістю належного позивачці автомобіля до та після дорожньо-транспортної пригоди становить 239 725, 19 грн ( 440324, 20 грн. - 200599, 01 грн.).

Слід зазначити, що позивач підтвердив факт виплати останньому страховою компанією відповідача ТДВ «СК «КРЕДО» суми страхового відшкодування в розмірі 156 800, 00 грн.

Вказані обставини також підтверджено відповідачем.

Крім того, суд враховує, що відповідач сплатив позивачу у добровільному порядку 3200, 00 грн. франшизи, що підтверджено квитанцією № В8КХ-ЗС-11Х116-ВС1Н від 03.06.2024.

Сплата відповідачем франшизи не заперечується позивачем.

Враховуючи, що страховою компанією - виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 156 800, 00 грн. та відповідачем сплачено на користь позивача франшизу у розмірі 3200,00 грн, недоплачена сума 79 725, 19 грн. (239 725, 19 грн - 156 800, 00 грн.- 3200, 00 грн.) підлягає стягненню на його користь з винної у ДТП особи - відповідача як різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Разом з тим, доводи відповідача, що додаток до звіту є неналежним та недопустимим доказом через його складання іншим оцінювачем, а також те, що має бути складений саме звіт та спеціаліст ОСОБА_4 не є експертом, а є оцінювачем та в розрахунку застосована формула, якої фактично не існує, підлягають відхиленню судом.

Звіт та додаток до звіту не є висновками експерта, а є письмовими доказами, що виключає застосування до них вимог, які законодавством висунуто до висновку експерта у статті 106 ЦПК України.

Досліджуючи зміст звіту № 99-2024, від 24.06.2024 суд дійшов висновку, що звіт виконаний відповідно до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, а тому такий звіт є належним і допустимим письмовим доказом для суду при розгляді справи щодо відшкодування шкоди.

Наявна в матеріалах довідка від 29.11.2024 щодо вартості автомобіля у пошкодженому вигляді, складена суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 не викликає жодних сумнівів у достовірності наявних у ній даних. Вказана довідка складена суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , яка має вищу технічну освіту, стаж роботи з 2004 року, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 4958, видане Фондом Державного майна України 17 березня 2007 року, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 4090-ПК від 06 червня 2024 року, занесена до Державного реєстру оцінювачів України 5477 від 28 квітня 2007 року. Зміст вказаної довідки свідчить, що вона складена як додаток саме до звіту №99-2024 від 24 червня 2024 року.

Доводи сторони відповідача про складення вказаної довідки іншим спеціалістом, що є підставою для визнання такого доказу недопустимим, не нівелюють доказове значення такого документу, оскільки такий доказ не є експертним висновком в розумінні положень ст. ст. 102, 106 ЦПК України, а законом не передбачено обов`язкової вимоги щодо складання звіту про оцінку пошкодженого майна та довідки про вартість автомобіля у пошкодженому вигляді одним спеціалістом.

У зв`язку із наведеним, суд доходить висновку, що оцінка проведена уповноваженою на те особою, а звіт разом з довідкою є належними та допустимим доказами розміру заподіяної матеріальної шкоди.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_4 як суб`єкт оціночної діяльності мала повноваження на визначення вартості автомобіля у пошкодженому вигляді.

При цьому, відповідачем не надано власного розрахунку вартості матеріального збитку та/або вартості автомобіля у пошкодженому стані, не зазначено доказів допущення помилок у розрахунку, а лише фактично висловлено власні припущення, не маючи при цьому спеціальних знань у відповідній сфері.

Також відповідач на спростування наявних доказів під час розгляду справи не заявляла клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь в судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі №904/1017/20).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19).

Відповідач в силу частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України не надала доказів на противагу поданого позивачем звіту № 99/2024 від 24.06.2024 та додатку до звіту від 29.11.2024, не спростувала визначений розмір матеріального збитку та вартість транспортного засобу після ДТП, а отже не довела, що такі визначено суб`єктами оціночної діяльності неправильно.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково на суму 79 725, 19 гривень, яка підлягаю стягненню з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача вартості експертних послуг з визначення вартості автомобіля до та після ДТП у сумі 4500,00 грн, суд приходить до висновку, що такі вимоги не підлягають задоволенню.

Так, суд погоджується з доводами відповідача, що фактичними платниками зазначених послуг є особи, відмінні від позивача, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , що підтверджується платіжними інструкціями від 21.06.2024 та від 28.10.2024.

У зв`язку з цим суд вважає, що такі витрати не можуть бути стягнуті на користь позивача, оскільки фактичне понесення витрат на оплату експертних послуг здійснене іншими особами, які не є сторонами цієї справи.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну (немайнову) шкоду визначено у статті 1167 ЦК України, частиною першої якої передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, зокрема, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди.

Такі висновки зробив Верховний Суд в постанові від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц.

Європейський суд з прав людини у справі «Тома проти Люксембурга» (2001 рік), використав принцип, по якому сам факт визнання порушеного права є достатнім для справедливої сатисфакції.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Зазначене вказане в постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20.

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19).

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

Чинне законодавство не містить методики чи способів обчислення моральної шкоди, та при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю та спокою особи, а будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

З урахуванням наведеного, у зв`язку з пошкодженням з вини водія ОСОБА_2 належного ОСОБА_1 транспортного засобу AUDI A4, держномер НОМЕР_1 , що встановлено судовим рішенням, ОСОБА_1 вочевидь зазнав моральних страждань, спричинених душевними хвилюваннями у зв`язку з протиправним пошкодженням і знищенням належного йому майна, зміною способу життя, позбавленням можливості керувати пошкодженим автомобілем, а також необхідністю докладати додаткових зусиль для відновлення порушених прав та інтересів, що супроводжувалося негативними психоемоційними переживаннями.

Враховуючи встановлені обставини справи та принципи розумності, справедливості і співмірності, суд вважає, що розмір моральної шкоди становить

4 000 гривень, що є належною грошовою компенсацією заподіяної моральної шкоди. При цьому суд вважає, що позивачем не надані до суду докази, які б свідчили про понесення ним моральних страждань у більшому обсязі, ніж зазначено судом вище, а тому відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди в розмірі, зазначеному позивачем.

Отже, вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково.

Щодо судових витрат.

Згідно платіжної існтрукції від 16.07.2024, позивачем при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2369 гривень Проте, в подальшому позивачем була подана заява про зменшення розміру позовних вимог, загальна сума, яку позивач просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди складає 92925,19 гривень. Судовий збір, який мав би заплатити позивач після зменшення розміру позовних вимог становить 1211,20 гриень

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги на загаьну суму 83725,19 гривень, то понесені позивачем судові витрати на підставі частини 1 статті 141 ЦПК Українипідлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1091,28 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 223, 247, 263, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 79 725(сімдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять п`ять) гривень 19 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1091 (одна тисяча дев`яносто одна) гривня 28 копійки.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі проголошення скороченого рішення (вступної та резолютивної частини) або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_2 .

Судове рішення складено 20 березня 2025 року.

Суддя Т.В. Бобко