Справа № 455/1806/24
Провадження № 2/455/207/2025
УХВАЛА

20 березня 2025 року м.Старий Самбір

СТАРОСАМБІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі судді Титова А.О.,

за участю секретаря судового засідання Гавриляк О.Б.,

учасники справи в судове засідання не з`явились,

розглянувши матеріали цивільної

за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом Позивач),

до ОСОБА_2 (далі за текстом Відповідач),

про зміну способу стягнення аліментів, збільшення їх розміру, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог

Позивач звернулась до суду з позовом до Відповідача, в якому просить змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 02.03.2014 у справі №455/53/15 та стягувати з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Обставини справи

В ході розгляду справи, судом за клопотанням Позивача від Міністерства оборони України та Головного управління ДПС у Львівській області витребовувалась інформація щодо місця роботи, посади та розміру заробітної плати Відповідача протягом 2022-2024 років.

В подальшому, з отриманих судом відомостей, встановлено, що Відповідач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , на адресу якої судом додатково направлялись документи для вручення Відповідачу, а також витребовувалась інформація щодо місця служби, посади та розміру заробітної плати Відповідача протягом 2022-2024 років.

03.02.2025 на адресу суду надійшла довідка, з якої вбачається, що з липня по грудень 2024 року Відповідач проходив військову службу не у військовій частині НОМЕР_1 , а у військовій частині НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) та окрім заробітної плати (грошового забезпечення) у листопаді та грудні 2024 отримував додаткову винагороду на період воєнного стану, однак вид винагороди та підстави її призначення у довідці не зазначені не були.

18.03.2025 на адресу суду надійшла інформація з військової частини НОМЕР_3 , з якої вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_2 наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №49 від 15.07.2024 року, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від «03» липня №39-РС, зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та призначений на посаду такелажника відділення підвозу та перевезень взводу розгородження інженерно-саперної роти 1 інженерно-саперного батальйону військової частини НОМЕР_3 .

Згодом, згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №109 від 13.09.2024 року, призначений на посаду начальника електростанції електротехнічного відділення інженерно-технічного взводу інженерної роти 1 інженерно-саперного батальйону військової частини НОМЕР_3 , підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від «12» вересня 2024 року.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України воєнний стан введений на всій території України, на теперішній час продовжений на підставі Указу Президента України від 14 січня 2025 року №26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», тому військова частина НОМЕР_3 , в якій проходить службу старший матрос ОСОБА_2 , переведена на військовий стан і деякі військовослужбовці військової частини НОМЕР_3 приймають безпосередню участь у бойових (спеціальних) діях.

Старший матрос ОСОБА_2 , періодично також приймає таку участь у виконанні бойових (спеціальних) завдань чи то у складі сил та засобів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_3 , до якої залучаються військовослужбовці та беруть безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань, чи то у складі тактичних груп інших військових частин, на підставі відрядження, про що свідчать витяги із наказів командира військової частини НОМЕР_3 , а саме витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 49 від 15.07.2024, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 109 від 13.09.2024, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 136 від 09.10.2024, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 162 від 02.11.2024, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 169 від 09.11.2024, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 221 від 30.12.2024, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 13 від 13.01.2025, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 55 від 20.02.2025.

Від представника Позивача 19.03.2025 надійшла заява, в якій остання вказує на відсутність правових підстав для зупинення провадження у справі, оскільки Відповідач має змогу періодично мати доступ до судової системи, надсилати листи чи брати участь в режимі відеоконференції, оскільки з наданої військовою частиною інформації вбачається, що Відповідач не постійно знаходиться на виконані спеціальних завдань із захисту Батьківщини, крім того, Відповідач має можливість також брати собі представника для участі у справі.

Законодавство та судова практика

Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України (стаття 1 Закону України «Про Збройні Сили України»).

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі за текстом - Положення № 1153/2008).

Встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України (пункт 12 Положення № 1153/2008).

Суд зобов`язаний зупинити провадження в справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (пункт 2 частини 1 статті 251 ЦПК України).

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (пункт 2 частини 1 статті 253 ЦПК України).

В цьому контексті, суд звертає увагу на наступну правову позицію щодо застосування вищенаведених положень цивільного процесуального законодавства, що знайшла своє відображення у Постанові Верховного Суду від 19.12.2024 у справі №484/40/21:

Зупинення провадження у справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Конструкція пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

При цьому, вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Учасник справи може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.

Наведене правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України може бути застосована судами під час вирішення питання про зупинення провадження у справі у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Схожих висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 25 липня 2024 року у справі № 852/2а-2/24 (адміністративне провадження № А/990/5/24).

Колегія суддів звертає увагу на те, що конструкція норми пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України носить імперативний характер та покладає на суд саме обов`язок зупинити провадження у справі за цією підставою, при цьому, незалежно від наявності у сторони представника, стадії процесу (підготовче провадження, розгляд справи по суті, апеляційне, касаційне оскарження), ціни позову, виду вимог, що розглядаються у провадженні, чи будь-яких інших чинників.

Закон зазначає, що не допускається зупинення провадження у певних категоріях справ, що стосуються інтересів дитини, або якщо відсутня сторона веде справу через представника (частини друга, третя статті 252 ЦПК України), однак ці положення не стосуються тих випадків, коли суд зобов`язаний зупинити провадження згідно з вимогами статті 251 ЦПК України.

Мотиви та висновки суду

З отриманої судом інформації з Військової частини НОМЕР_3 в сукупності з представленими суду витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині), вбачається, що Відповідач перебуває у складі Збройних Сил України у складі Військової частини НОМЕР_3 , яка переведена на військовий стан, при цьому, Відповідач приймає участь у виконанні бойових (спеціальних) завдань чи то у складі сил та засобів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_3 , до якої залучаються військовослужбовці та беруть безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань, чи то у складі тактичних груп інших військових частин, на підставі відрядження.

Наведені обставини, вказують на наявність сукупності правових підстав для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Щодо вищевикладених заперечень представника Позивача проти зупинення провадження у справі слід зазначити, що як з огляду на зміст пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України, так і з огляду на вищевказану правову позицію Верховного Суду наведена процесуальна норма носить імперативний характер та покладає на суд саме обов`язок зупинити провадження у справі незалежно від наявності у Відповідача представника, стадії процесу (підготовче провадження, розгляд справи по суті, апеляційне, касаційне оскарження), ціни позову, виду вимог, що розглядаються у провадженні, чи будь-яких інших чинників.

Судове рішення

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі слід зупинити до припинення перебування Відповідача у складі Збройних Сил України що переведені на воєнний стан.

Керуючись статтями 251, 253, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів, збільшення їх розміру, до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може були оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повної ухвали. Днем складення повної ухвали є день їх постановлення 20.03.2025.

Суддя Титов А.О.