Справа № 529/28/25
Провадження № 2/529/137/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Чуб К.В.,

за участю секретаря с/з - Онищенко В.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 та стягнення з останнього аліментів на утримання малолітніх дітей.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що 06 травня 2022 року вона з відповідачем ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, від якого мають малолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з відсутністю довіри один до одного спільне подружнє життя сторін не склалося, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Діти сторін проживають разом з позивачкою, знаходяться на її утриманні, матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. З огляду на викладене позивачка просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, та стягнути аліменти на її користь на утримання трьох малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

27.01.2025 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі, визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. При цьому вказала, що свої вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність.

Від представника відповідача адвоката Зіченкової І.М. надійшли письмові пояснення, відповідно до яких проти розірвання шлюбу ОСОБА_2 не заперечує, оскільки шлюбні відносини фактично припинені. Водночас, при вирішенні питання про стягнення аліментів просила врахувати, що ОСОБА_2 сплачує аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі частини всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідно до рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2020, на підставі якого видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №63096223.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони по справі 06 травня 2022 року зареєстрували шлюб у Диканському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 36, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Сторони є батьками малолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 відповідно (а.с. 5, 6, 7).

Також судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, відновлювати їх сторони наміру і бажання не мають.

Відповідно до положень ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Положеннями ст.110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати.

Крім цього, відповідач по справі є батьком трьох малолітніх дітей. Зі змісту позовної заяви вбачається, що діти проживають з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Відповідачем не подано доказів на спростування зазначеного.

Непорушним конституційним правом неповнолітньої дитини, закріпленим ст.51 Конституції України є право на утримання батьками до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 ЦПК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 ст. 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що вимога щодо стягнення аліментів також підлягає задоволенню.

При вирішенні питання щодо розміру стягнення аліментів суд виходить з наступного.

У частині першій статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Позивачкою заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання трьох малолітніх дітей у розмірі частки від доходу відповідача, що становить 1/6 частину на кожну дитину.

Відповідач за рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2017 сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі частини всіх видів його доходів (заробітку).

При визначенні розміру аліментів суд має враховувати, зокрема: наявність у платника аліментів інших дітей.

Разом з тим, попри наявність у відповідача зобов`язань по сплаті аліментів на іншу дитину у розмірі 1/4 частки від доходу, суд вважає, що розмір аліментів у розмірі 1/2 частки від усіх доходів відповідача на утримання трьох малолітніх дітей, що становить 1/6 частину на кожну дитину є справедливим та таким, що враховує право кожної дитини на належне матеріальне утримання від батька. Суд вважає, що розмір аліментів, що складатиме менше ніж 1/6 частка на дитину буде заниженим, таким, що не відповідатиме інтересам дітей, принципу рівності батьків в участі по утриманню дітей, та таким, що призведе до несправедливості та пріорітету однієї дитини над іншими, що є неприпустимим.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та вважає за необхідне призначити аліменти на користь позивачки на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 травня 2022 року Диканським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис № 36.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ), на утримання малолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 січня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий К.В. Чуб