№ провадження 2/646/1146/2025
У Х В А Л А

іменем України

25.03.2025 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Глоби М.М.,

за участю секретаря судового засідання Борщ Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові клопотання ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Основ`янсько Слобідського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_1 про визнання електронних торгів з реалізації майна недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору Акціонерне товариство «Сенс Банк»,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_2 через представника звернувся до суду через портал «Електронний суд» з вищевказаною позовною заявою, в якій просив визнати недійсними електронні торги з реалізації майна, а саме квартири, яка розташована у АДРЕСА_1 , лот 557996, які були проведені 05.09.2024 року та витребувати вищевказану квартиру з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 31.12.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Справа призначена до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 16.01.2025 року вжито заходи забезпечення позову за заявою ОСОБА_2 . Заборонено відчуження квартири АДРЕСА_2 , до вирішення справи по суті.

18.03.2025 року через портал «Електронний суд» відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення позову в порядку ст. 154 ЦПК України.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа № 646/14535/24 за позовом ОСОБА_2 до Основ`янсько Слобідського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_1 про визнання електронних торгів з реалізації майна недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору Акціонерне товариство «Сенс Банк».

Ухвалою суду від 16.01.2025 року було частково забезпечено позов за заявою ОСОБА_2 , шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_2 , до вирішення справи по суті.

На думку відповідача застосоване судом забезпечення позову у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 , власником якої є він, є упередженим, передчасним здійсненим із введенням суду в оману та таким, що порушує його майнові права як власника нерухомого майна, оскільки, зазначеними діями ОСОБА_2 завдав йому збитки у розмірі 242900 грн. 00 коп.

25.12.2024 року ОСОБА_1 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, однак 16.01.2025 року у зв`язку із забезпеченням позову, були порушені умови вказаного договору з вини позивача.

27.01.2025 року ОСОБА_1 була направлена претензія про порушення умов договору та сплату штрафних санкцій на суму 242900 грн. 00 коп.

З огляду на те, що ОСОБА_3 не має майна, що знаходиться на території України, а також, не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України в розмірі, достатньому для відшкодування завданих відповідачу збитків, ОСОБА_1 просив застосувати зустрічне забезпечення позову з метою забезпечення відшкодування ОСОБА_3 завданих йому збитків, які були спричинені забезпеченням позову, а саме ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.01.2025 року, здійснивши ОСОБА_3 внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі завданих збитків в сумі 242900 грн. 00 коп. у якості зустрічного забезпечення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Згідно положень ч. ч. 1, 3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулась із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

У відповідності до ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Частиною 5 ст. 154 ЦПК України визначено, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

При розгляді заяви про зустрічне забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів як забезпечення позову так і зустрічного забезпечення, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про зустрічне забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторін, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про зустрічне забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про зустрічне забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до зустрічного забезпечення позову. У вирішенні питання про зустрічне забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо зустрічного забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до зустрічного забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є законність електронних торгів за лотом № 557996, оформлених протоколом електронних торгів від 05.09.2024 року про продаж квартири за адресою: АДРЕСА_1 , проведених ДП «СЕТАМ» в рамках виконавчого провадження № 28152640.

Право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 , яка в цілому складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 19,7 кв.м., вартістю 779200 грн. 00 коп. було посвідчено 22.09.2024 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіна С.Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 2233 та на підставі якого, 12.09.2024 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис № 394651454 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Положеннями ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тобто, обов`язок суду застосувати зустрічне забезпечення передбачається у випадку відсутності реєстрації місця проживання (перебування) чи місцезнаходження особи у встановленому законом порядку на території України та відсутності у такої особи майна, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в достатньому розмірі для відшкодування можливих збитків відповідача.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування зустрічного забезпечення позову, ОСОБА_1 зазначив, що обраний спосіб забезпечення може спричинити йому збитки. Вказує, що позивач не має майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування завданих йому збитків. Через що, відповідач вважає співмірним внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у сумі 242900 грн. 00 коп. у якості зустрічного забезпечення позову.

Разом з тим, посилання заявника на відсутність у ОСОБА_2 місця реєстрації проживання (перебування) чи місцезнаходження у встановленому законом порядку на території України, суд вважає безпідставним, оскільки згідно відомостей з Реєстру територіальної громади м. Харкова, позивач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання в Новобаварському районі м. Харкова.

Таким чином, суд вважає, що підстави для застосування зуст річного забезпечення позову на теперішній час відсутні.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 149-150, 153, /search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_8490/ed_2018_02_28/pravo1/T04_1618.html?pravo=1#8490" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">154, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Основ`янсько Слобідського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_1 про визнання електронних торгів з реалізації майна недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору Акціонерне товариство «Сенс Банк» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Суддя