Справа № 576/2626/24
Провадження № 2/576/19/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області

суддяУсенко Л.М.
секретар судового засіданняБірюк О.І.
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу№ 576/2626/24
за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2 ОСОБА_3
третя особа проАмур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції визнання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька
учасники справи та представники: позивач відповідач 1 відповідач 2 представник відповідача 2 представник третьої особи не з`явився не з`явився ОСОБА_3 ОСОБА_4 не з`явився

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить визнати його батьком малолітньої дитини ОСОБА_5 та виключити зі складеного Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) актового запису № 623 від 05.08.2021 року про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька ОСОБА_2 . В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що з 25.09.2019 року проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 за місцем проживання позивача у м. Дніпро. На той час відповідачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та мала двох неповнолітніх дітей, які проживали з батьком. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син, якого назвали ОСОБА_6 . Однак, під час реєстрації народження дитини у відділі РАЦС батьком дитини був записаний колишній чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_2 , оскільки з моменту розірвання шлюбу не пройшло 10 місяців.

У липні 2024 року після сварки ОСОБА_3 забрала дитину та проживає окремо. Можливості бачитись з дитиною та брати участь у її вихованні позивач позбавлений, оскільки офіційно не вказаний батьком, тому вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою.

Пізніше позивач уточнив позовні вимоги, остаточно просить ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_1 батьком малолітньої дитини ОСОБА_5 , виключити зі складеного Амур-Нижньодніпровським відділом ДРАЦС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) актового запису № 623 від 05.08.2021 року про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька ОСОБА_2 , внести відомості до актового запису № 623 від 05.08.2021 року про народження ОСОБА_5 в графі «батько» запис « ОСОБА_1 » та змінити по-батькові з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Відповідачі своїм правом надати відзив не скористались.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді від 25 лютого 2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, у наданій суду письмовій заяві просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник третьої особи - Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без участі представника.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечувала. Повідомила, що під час спільного проживання позивач постійно бив її, у тому числі в присутності дитини та батьків ОСОБА_1 , яких також бив. Вона неодноразово писала заяви до поліції щодо побиття, але потім забирала. Позивача забрали служити, але він втік та повернувся додому, де знову сталася сварка. Він вживає наркотики, відмовляється допомагати матеріально, дитина йому потрібна для «прикриття того, щоб сидіти вдома». Тому не бажає бачити його батьком своєї дитини, ДНК не визнає, бо для проведення експертизи сина не давала, і звідки у позивача копія свідоцтва про його народження - не знає, копія свідоцтва в матеріалах справи відповідає оригіналу. Просила відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідачки ОСОБА_4 підтримав позицію своєї довірительки, у позові просив відмовити.

Заслухавши пояснення відповідачки ОСОБА_3 , її представника адвоката Мороко С.О., дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 16 листопада 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Червоненської селищної ради Глухівського району Сумської області, актовий запис № 06.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 01.10.2020 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_9 , актовий запис про народження № 623 складений 05.08.2021 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 6).

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За змістом ст. 121, ч. 1 ст. 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя; походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України , дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

ОСОБА_9 народився через вісім місяців після розірвання шлюбу, тому при реєстрації народження його батьком вказаний колишній чоловік відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Частиною першою ст. 129 СК України передбачено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Вказані положення додатково закріплені пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства мта стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3.

Відповідно до п.11 вказаної Постанови Пленуму ВСУ судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті, не допускається.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 6 вказаної Постанови у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження.

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Згідно із ч. 1 ст. 103 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Позивачем додано до позовної заяви висновок GENECODE diagnostics про біологічне батьківство № MGU 0847 від 09 серпня 2024 року за спорідненістю: дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - передбачуваний батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зразки біологічного матеріалу взяті 13.07.2024 в лабораторних умовах. Ймовірність батьківства складає 99,99%.

Відповідачка ОСОБА_3 результати вказаного висновку заперечувала по причині необізнаності щодо проведення факту дослідження та ставила під сумнів перебування її сина в лабораторії під час відібрання генетичних зразків.

Разом із цим лабораторія Genecode diagnostics відповідно до Наказу МОЗ України «Про ліцензування медичної практики» від 31.10.2023 № 1887 має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, у тому числі за спеціальністю генетика лабораторна (п. 47 Додатку 1 до Наказу, https://moz.gov.ua/uk/decrees/nakaz-moz-ukraini-vid-31102023--1887-pro-licenzuvannja-medichnoi-praktiki-pro-rezultati-vikonannja-rozporjadzhennja-pro-usunennja-porushen-vijavlenih-pid-chas-zdijsnennja-zahodu-derzhavnogo-nagljadu-kontrolju-schodo), а докази недобросовісності вказаної лабораторії в матеріалах справи відсутні.

В частині суті дослідження вказаний висновок сторонами не оскаржувався та жодною із сторін під сумнів не ставився, у тому числі відповідачкою ОСОБА_3 , яка висловила сумніви щодо присутності її сина під час відібрання зразків біологічного матеріалу, однак жодного доказу не надала, про призначення судової експертизи не клопотала. Тому суд не вбачає підстав для визнання цього доказу недопустимим.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення ЄСПЛ у справі «Калачова проти росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства ( материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України».

Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що в ході розгляду справи було достовірно встановлено факт біологічного батьківства позивача ОСОБА_1 у відношенні малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Отже, суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, а відповідачка ОСОБА_3 не надала жодного доказу на підтвердження своїх заперечень, при цьому її небажання бачити позивача батьком дитини з огляду на його подальшу поведінку після зачаття дитини не може вплинути на факт батьківства, приходить до висновку про задоволення позову.

Наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року, який зареєстровано в Мінюсті України 14.01.2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п.1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Згідно положень ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», п. 2.18 Правил внесення змін, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Актовий записпро народження ОСОБА_10 № 623 складений 05.08.2021 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Керуючись ст.ст. 7, 9, 128, 134 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 10, 12,13, 81, 206, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 ), третя особа: Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49081, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 15, ), про визнання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , - батьком малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України.

Внести зміни до актового запису про народження дитини за № 623, внесеного 05 серпня 2021 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, а саме:

- у графі «відомості про батька» виключити відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , як батька дитини, зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- в графі «по батькові дитини» зазначити « ОСОБА_8 » замість « ОСОБА_7 »,

- графи щодо прізвища, імені, дати народження, місця народження дитини залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 26 березня 2025 року.

Суддя Л.М Усенко