Провадження № 2/243/44/2025
18 березня 2025 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Соловйової О.О.,
за участю секретаря судового засідання Малахової К.Р.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації до ОСОБА_1 ,
вимоги позивача: про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав,
учасники справи не з`явилися,
негайно після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:
І. Виклад позиції позивача.
1. 26 грудня 2024 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації до ОСОБА_1 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , є матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно свідоцтва про смерть батько неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до листа наданого комунальним некомерційним підприємством Слов`янської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста Слов`янська», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Неповнолітня дитина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться під наглядом амбулаторії № 7, декларація укладена з лікарем ОСОБА_4 . Проживає дитина по провулку Фестивальному з бабусею. На прийом до лікаря приходила дитина сама.
Відповідно до листа наданого Державним навчальним закладом «Краматорське вище професійне торгово - кулінарне училище», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.2024 є здобувачкою освіти навчальної групи КК-1-24 за професією «Кухар, кондитер» на базі неповної загальної середньої освіти. За час навчання зарекомендувала себе як дисциплінована здобувачка освіти, комунікабельна, товариська. Онлайн-уроки відвідує систематично, призначена старостою групи за дисциплінованість та сумлінність. На жаль, матір за час навчання жодного разу не виходила на зв`язок з керівниками групи, всі бесіди проводилися лише з дівчинкою або її дідусем. За словами дитини, вона давно не живе разом з матір`ю, вже багато років її навчанням та вихованням займається дідусь, ОСОБА_5 дуже тепло відгукується про нього у бесідах із керівниками групи.
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 21.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає разом з дідусем та бабусею. Дівчинка забезпечена одягом, взуттям, продуктами харчування. Батько помер, мати не виховує дівчинку з двох років. Вихованням та утриманням займається бабуся та дідусь.
Відповідно до заяви від 23.09.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Служби у справах дітей Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, вихованням та утриманням її з двох років займалися дідусь ОСОБА_6 та батько ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Матір - ОСОБА_1 вихованням та утриманням не займалася, де вона перебуває не знає. Просить позбавити її матір батьківських прав.
Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї від 21.10.2024, складеного фахівцями Слов`янського міського центру соціальних служб щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потреби дитини задовольняються в повному обсязі. Батько помер. Мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Не приймає участь у вихованні неповнолітньої дитини.
Зазначено, що мати неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, утримання дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Не створила належних умов для виховання та розвитку, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться її здоров`ям, її життям, її місцем знаходження. Дівчинка з двох років виховувалася в родині батька та його батьків. Батько дитини помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . З матір`ю - ОСОБА_1 родинні відносини не підтримуються, спілкування немає навіть на рівні телефонних дзвінків, місце перебування матері невідомо дівчинці.
Приймаючи до уваги викладені факти, а також необхідність вирішення питання щодо подальшої долі дитини, надання їй соціального захисту та подальше їх оформлення, Орган опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області вважає необхідним відібрати без позбавлення батьківських прав у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , її неповнолітню доньку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Посилаючись на положення ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 170 СК України позивач просив постановити рішення суду, яким відібрати без позбавлення батьківських прав у матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , її неповнолітню доньку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
2. Представник позивач надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, при ухваленні рішення просив врахувати висновок Органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
3. Відповідно до ухвали суду від 30 грудня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі, запропоновано відповідачці у п`ятнадцятиденний строк подати відзив на позов, позивачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, по справі призначено підготовче судове засідання.
4. Ухвалою суду від 06 лютого 2025 року підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до судового розгляду.
5. Оскільки відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 ЦПК), в судове засідання не з`явилася без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
6. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом.
7. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20.11.2024 року ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області 19 серпня 2008 року складено відповідний актовий запис № 781.
8. Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 20.11.2024 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 36 років м. Краматорськ Донецької області, про що 26 серпня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1546.
9. Відповідно до листа № 01.1-09/495 від 11.10.2024 наданого комунальним некомерційним підприємством Слов`янської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста Слов`янська», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Неповнолітня дитина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться під наглядом амбулаторії № 7, декларація укладена з лікарем ОСОБА_4 . Проживає дитина по провулку Фестивальному з бабусею. На прийом до лікаря приходила дитина сама.
10. Відповідно до листа № 01/256 від 09.10.2024, наданого Державним навчальним закладом «Краматорське вище професійне торгово - кулінарне училище», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.2024 є здобувачкою освіти навчальної групи КК-1-24 за професією «Кухар, кондитер» на базі неповної загальної середньої освіти. За час навчання зарекомендувала себе як дисциплінована здобувачка освіти, комунікабельна, товариська. Онлайн-уроки відвідує систематично, призначена старостою групи за дисциплінованість та сумлінність. На жаль, матір за час навчання жодного разу не виходила на зв`язок з керівниками групи, всі бесіди проводилися лише з дівчинкою або її дідусем. За словами дитини, вона давно не живе разом з матір`ю, вже багато років її навчанням та вихованням займається дідусь, ОСОБА_5 дуже тепло відгукується про нього у бесідах із керівниками групи.
11. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 21.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає разом з дідусем та бабусею. Дівчинка забезпечена одягом, взуттям, продуктами харчування. Батько помер, мати не виховує дівчинку з двох років. Вихованням та утриманням займається бабуся та дідусь.
12. Відповідно до заяви від 23.09.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Служби у справах дітей Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, вихованням та утриманням її з двох років займалися дідусь ОСОБА_6 та батько ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Матір - ОСОБА_1 вихованням та утриманням не займалася, де вона перебуває не знає. Просить позбавити її матір батьківських прав.
13. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї від 21.10.2024, складеного фахівцями Слов`янського міського центру соціальних служб щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потреби дитини задовольняються в повному обсязі. Батько помер. Мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Не приймає участь у вихованні неповнолітньої дитини.
14. Зі змісту висновку органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, вбачається, що мати неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, утримання дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Не створила належних умов для виховання та розвитку, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться її здоров`ям, її життям, її місцем знаходження. Дівчинка з двох років виховувалася в родині батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його батьків. З матір`ю - ОСОБА_1 родинні відносини не підтримуються, спілкування немає навіть на рівні телефонних дзвінків, місце перебування матері невідомо дівчинці. Враховуючи вищевикладене, а також рішення комісії з питань захисту прав дитини від 24.12.2024, Орган опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації вважає, що у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доцільно відібрати без позбавлення її батьківських прав неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
15. Як вбачається з відомостей адміністрації структурного підрозділу комунального некомерційного підприємства «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ, наданих на виконання ухвали суду, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога їхнього лікувального закладу з 30.01.2012 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Зловживання зі шкідливими наслідками».
З 10.02.2020 року по теперішній час з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності.
V. Оцінка суду.
16. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
17. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
18. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
19. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.
Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання.
20. Так, рішенням у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року ЄСПЛ, установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.
21. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.
22. Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини.
Відповідно до частини першої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.
23. За правилом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Згідно з частиною третьою статті 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.
24. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
25. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.
26. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
27. З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) та Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19 (провадження № 61-9754св20), 06 жовтня 2021 року у справі № 320/5094/19 (провадження № 61-7357св21).
28. Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідачкою від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої дитини. З іншої сторони відповідачкою в судове засідання не надано доказів, що спростовують зазначені обставини.
29. Враховуючи вищезазначені нормативні приписи у сукупності з фактичними обставинами справи, суд приходить до переконання про ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адже вона є матір`ю з низьким виховним потенціалом, неналежним чином виконує батьківські обов`язки, не створила належних умов для її виховання та розвитку, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться її здоров`ям, життям, місцем знаходження. Відповідачка самоусунулись від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, утримання своєї дитини, дівчинка з двох років виховувалася в родині батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його батьків. З огляду на встановлені судом фактичні обставини, з урахуванням віку дівчинки, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення в цій частині позовних вимог.
30. Положенням ч. 4 ст.170 СК України передбачено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує обставини майнового і сімейного стану відповідачки та бере до уваги, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України, тобто 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 70 % доходу цієї особи. Враховуючи, що відповідачка працездатна, але добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, суд вважає справедливим стягнути з відповідачки на утримання її дитини аліменти у розмірі 1/4 частини її доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
31. Окрім того, суд вважає необхідним зазначити, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
32. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
33. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Таким чином, при розгляді зазначеної справи об`єктом справляння судового збору є вимога про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та вимога про стягнення аліментів.
34. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із зазначеними вимогами, тому з відповідачки у дохід держави підлягає стягненню судовий збір за кожну позовну вимогу окремо.
35. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2024 року складає 3028,00 грн. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 26.12.2024, тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 968,96 грн. (1211,20 х 0,8) за кожну позовну вимогу, який слід стягнути з відповідачки на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 60, 61, 68, 69, 70, 71, 170 Сімейного кодексу України, суд,
1. Позовні вимоги органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації до ОСОБА_1 , про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав задовольнити.
2. Відібрати неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , без позбавлення її батьківських прав.
3. Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.12.2024 року і до досягнення ОСОБА_2 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 , на особовий рахунок дитини, відкритий у відділенні ПАТ «Державний Ощадний Банк України».
4. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Повний текст рішення суду виготовлений 20.03.2025.
Суддя О.О. Соловйова