Справа № 364/172/25
Провадження № 2/364/155/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 , Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

за участю секретаря судових засідань Сіваченко Л.В.,

розглянувши в селищі Володарка в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку не зазначено, інформація щодо наявності електронна кабінета відсутня),

представниця позивачки ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , № тел.: НОМЕР_3 , е-пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до

ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку не зазначено, інформація щодо наявності електронна кабінета відсутня)

про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

У С Т А Н О В И В:

27.02.2025 в підсистемі ЄСІТС «Електронний кабінет» до суду надійшла зазначена позовна заява, в якій представниця позивачки посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та на ст.ст. 84, 105, 110, 112, 180-184 СК України, ст. ст. 4, 19, 175, 184 ЦПК України, просить суд: стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку. Допустити негайне виконання рішення суду. Судові витрати покласти на відповідача.

04.03.2025 у цивільній справі відкрито провадження на підставі ст. 27 ч. 1 ЦПК України. Судом призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами на 01.04.2025.

Позивач та відповідач належним чином повідомлені про відкриття провадження та про дату розгляду справи. Сторонам роз`яснено їх права передбачені ст. 278 ЦПК України, щодо порядку та строків подання відзиву, заперечень тощо. Позивачка та відповідач отримали судове повідомлення та ухвалу про відкриття провадження засобами поштового зв`язку, на адресу їх зареєстрованого місця проживання ( а.с.17, 18). Представниця позивача отримала відповідні процесуальні документи в електронному кабінеті ( а.с. 19, 20).

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

З огляду на вказане суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Суд не може провести заочний розгляд справи, оскільки позивачка не повідомила, що не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи.

Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивачки викладену у позові, відсутність заперечень відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , 23 серпня 2023 року уклали шлюб, зареєстрований Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 1039. Після укладення шлюбу позивачка стала носити прізвище ОСОБА_3 ( а.с.5).

У шлюбі у подружжя народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

В позовній заяві представниця позивачки зазначає, що дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Шлюб між сторонами не розірвано, однак між подружжям відносини напруженні у зв`язку з різними поглядами на життя. Спір щодо визначення місця проживання дитини між ними відсутній. На даний час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому ОСОБА_1 звернулася до суду та ставить питання про стягнення аліментів на себе. Таке твердження позивачки відповідачем наразі не спростовано.

В досудовому порядку угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно статті 84 СК України "Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини", ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини, яка є матір`ю на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині незалежно від цієї обставини.

Подавши докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного кодексу України).

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу, а також поганого стану здоров`я.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище сторін.

Аналізуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності, та враховуючи той факт, що відповідач жодним чином не заперечував проти вимог позивачки, а отже не довів та не обґрунтував свою неспроможність сплачувати аліменти на дружину у запропонованому позивачкою розмірі, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб позивачки, на утриманні та вихованні якої знаходиться дитина, яка не досягла трирічного віку, яка потребує постійного материнського догляду, суд вважає можливим задовольнити вимоги в цій частини у розмірі - 1/6 частини заробітку (доходу) боржника, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, такий розмір аліментів достатнім та таким, що не поставить матір з дитиною, а також відповідача, у скрутне матеріальне становище.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

Таким чином встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів та дружину до досягнення дитиною трьохрічного віку, базуються на законі, тому підлягають задоволенню.

Позивачку звільнено від сплати судових витрат, а відтак відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача стягуються судові витрати у розмірі судового збору визначеного державою для розгляду справ такої категорії, що складає - 1211,20 грн.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 84-85 СК України, ст. ст. 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ), аліменти на дружину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ), у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 27.02.2025 і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трьохрічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ), - на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя Г. Л. Моргун