Справа № 191/2646/24
Провадження № 2/191/911/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Костеленко Я.Ю., за участю секретаря - Омельченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Любимівської сільської ради про визнання прав та обов`язків спадкодавця на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом та про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Любимівської сільської ради про визнання прав та обов`язків спадкодавця на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом та про зняття арешту з майна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він звернувся до Другої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з приватизованою земельною ділянкою, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Нотаріусом зроблено висновок, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може бути видане в зв`язку з тим, що згідно з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно зареєстровано арешт на вищезазначене майно. Відповідно до інформації з Державного реєстру значиться арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження -4825371, зареєстровано: 18.04.2007 за №4825371 Другою синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення про видачу суди б/н від 12.11.1996 Синельниківським відділенням Ощадбанку №2993, об`єкт обтяження - будинок за адресою: АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_3 . Згідно інформаційної довідки від 26 січня 2024 року №69, виданої КП «Новомосковське МЕТІ» ДОР», житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 заінвентаризовано за ОСОБА_2 . Через даний арешт нотаріус не має можливості видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Наявність арешту на майно за відсутності правових підстав порушує його право приватної власності, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Просить визнати за ним права та обов`язки спадкодавця на житловий будинок загальною площею 50,3 кв.м., житловою 32,1 кв.м. з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , з правом реєстрації права власності зазначеного майна в органах державної реєстрації, а також зняти арешт нерухомого майна, зареєстрований 18.04.2007 за №4825371 Другою синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення про видачу суди б/н від 12.11.1996 Синельниківським відділенням Ощадбанку №2993.

Представник відповідача ОСОБА_4 надала відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що згідно інформації, що є в базах даних, які знаходяться у ведені підрозділів центрального апарату АТ «Ощадбанк», у ОСОБА_1 відсутні невиконані кредитні зобов`язання перед АТ «Ощадбанк», які могли привести до внесення запису про обтяження прав або майна позивача у 2007 році (дати автоматичного перенесення до електронної бази даних запису про заборону реєстратором - Другою синельниківською державною нотаріальною конторою). Крім того, в реєстрах заставленого майна АТ «Ощадбанк» відсутня інформація щодо перебування нерухомого майна, а саме житлового будинку загальною площею 48,7 кв.м., житловою 27,1 кв.м. з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в заставі банку. Належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження зазначених обставин, а саме наявності між позивачем та АТ «Ощадбанк» договірних кредитних зобов`язань, виконання вказаного кредитного зобов`язання тощо, позивач до суду не надав. Тому вважає, що АТ «Ощадбанк» є неналежним відповідачем у вказаній справі . Позивачем не наведено доказів, які б свідчили про існування перешкод щодо реалізації ним права розпорядження своєю власністю (нерухоме майно) та не наведено доказів, які б вказували на вину банку в реалізації позивачем своїх прав.

Представник позивача ОСОБА_5 до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача Самсонова Н.О. у судове засідання не з`явилася, однак у відзиві на позовну заяву зазначила про можливість розгляду справи без її участі.

Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №079821 від 08 січня 2010 року ОСОБА_2 , на підставі рішення серії Дібровської сільської ради №320-29/V від 24 листопада 2009 року, є власником земельної ділянки площею 0,2500 га з кадастровим номером :03:001:0071, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яку передано для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Даний факт також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-024 від 26 січня 2024 року.

Згідно з дозволом №94 від 20 грудня 1966 року ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Мар`ївської сільської ради народних депутатів надано дозвіл на будівництво будинку в с.Веселе.

Відповідно до свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР від 20 грудня 1966 року ОСОБА_6 на підставі рішення Мар`ївської сільської ради від 27 вересня 1966 року виділена земельна ділянка площею 5000 кв.м. з земель колгоспу «Перемога» для будівництва житлового будинку.

Згідно з інформаційною довідкою Комунального підприємства «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради №69 від 26 січня 2024 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , заінвентаризовано за ОСОБА_2 . Право власності на майно станом на 31.12.2012 не зареєстровано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11 листопада 2013 року.

Відповідно до заповіту, посвідченого 22 жовтня 2001 року секретарем виконавчого комітету Дібровської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Хорошко В.М., ОСОБА_2 , 1928 р.н., який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті заповів порівну своїм дітям ОСОБА_7 та ОСОБА_1 земельну ділянку, розташовану біля його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,50 га, а земельну частку (пай) площею 5,160 га, розташовану на території Дібровської сільської ради заповів також ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою Дібровської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області №68 від 13 травня 2014 року померлий ОСОБА_2 на день своєї смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_8 .

Факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 19 березня 1950 року.

Відповідно до спадкової справи №121/2014 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся його син ОСОБА_1 . Дружина померлого ОСОБА_8 відмовился від обов`язкової частки у спадщині, а інший син - ОСОБА_7 відмовився від отримання спадщини як за заповітом, так і за законом.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №374626240 від 17 квітня 2024 року 18 квітня 2007 року за №4825371 Другою синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення про видачу суди б/н від 12 листопада 1996 року Синельниківського відділення Ощадбанку №2993 на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_9 , накладено арешт (архівний запис №70478-1472 від 26 січня 2001 року).

Рішенням Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №1597-39/VIII від 01 грудня 2023 року вулицю Маяковського Любимівської сільської територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області перейменовано на АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори (в.о. Другої синельниківської державної нотаріальної контори) Гордієнко І.В. №157/02-31 від 29 квітня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та на житловий будинок з приватизованою земельною ділянкою, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано арешт на вищевказане майно.

Згідно зі ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно зіст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 317, 328 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно частин 1 та 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно п. 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони.

Судом встановлено, що позивач як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 у встановлений строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці відсутні, оскільки від своєї частки у спадщині відмовилися. Також встановлено, що за померлим ОСОБА_2 було заінвентаризовано житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , але право власності не зареєстровано, тому до позивача як спадкожмця перейшли права та обов`язки спадкодавця, пов`язані з державною реєстрацією права власності на нерухоме майно.

Щодо заперечень представника відповідача - АТ "Ощадбанк" суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що обтяження на спірне нерухоме майно було зареєстровано саме на підставі повідомлення про видачу ссуди б/н від 12.11.1996 Синельниківського відділення Ощадбанку №2993.

Крім того, при внесенні обтяження власником будинку було зазначено іншу особу- ОСОБА_3 , який не має жодного відношення до вказаного житлового будинку, а тому наявність такої заборони порушує права позивача як спадкоємця нерухомого майна.

Таким чином, з`ясувавши всі обставини справи,суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими та доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , права та обов`язки спадкодавця на житловий будинок загальною площею 48,7 кв.м., житловою 27,1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з правом реєстрації права власності зазначеного майна в органах державної реєстрації.

Скасувати арешт нерухомого майна, зареєстрований 18 квітня 2007 року за №4825371 Другою синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення про видачу ссуди б/н від 12 листопада 1996 року Синельниківського відділення Ощадбанку №2993 на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого зазначено ОСОБА_9 (архівний запаис №70478-1472 від 26 січня 2001 року).

На рішення суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я. Ю. Костеленко