Провадження 2/193/227/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 березня 2025 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Кравченко Н.О. за участі секретаря судових засідань Ратушної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,

встановив:

ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки а порядку регресу в розмірі 156800 гривень. В обґрунтування вимог зазначив, що 01 липня 2024 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ-. У відповідності до умов Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки VOLKSVAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 07.07.2024 року о 20 год. 07 хв., в с. Новопертівка по вул. Балкішева, 2 Криворізького району Дніпропетровської області, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля VOLKSVAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля BUICK ENCORE державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень, а власникам - матеріального збитку. Відповідно до постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2024 року, відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Потанова набрала законної сили 13.08.2024 року. З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу BUICK ENCORE державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АТ-. На підставі страхового акту № ЦВ/24/4316 позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі ліміту виплат 160000 гривень за вирахуванням франшизи 3200 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 52569 від 25.10.2024 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат Позивача склав 156800 грн. Просить стягнути з відповідача 156800 грн. страхового відшкодування та судовий збір в розмірі 3028 грн.

Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року прийнято справу до провадження та призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю сторони, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовільнить. У відповіді на відзив зауважив, що ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, отже сума страхового відшкодування підлягає стягненню з заподіювача шкоди за наслідками дорожньо-транспортної пригоди та винності у ній.

Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Згідно відзиву на позов посилався на постанову Великої палати ВС № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року , вважав, що відсутні підстави для стягнення в порядку регресу суми сплаченої страхової відповідальності з відповідача.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником) (п. п. «в»).

Судом встановлено наступні обставини по справі.

Як видно з постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2024 року, відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем 07.07.2024 року о 20 год. 07 хв., в с. Новопертівка по вул. Балкішева, 2 Криворізького району Дніпропетровської області, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримувався безпечної дистанції, не переконався у безпечності зміни напрямку руху, не вжив заходів для зменшення швидкості до зупинки транспортного засобу, здійснив обгін у забороненому місці, а саме на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю та здійснив зіткнення з транспортним засобом, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля VOLKSVAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля BUICK ENCORE державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень, а власникам - матеріального збитку. Відповідно до постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2024 року, відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Постанова набрала законної сили. 13.08.2024 року. (а.с.7)

Згідно копії полісу №АТ/4829539, 01 липня 2024 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ-. У відповідності до умов Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки VOLKSVAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. (а.с.5)

З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу BUICK ENCORE державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АТ-. (а.с.8,9)

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію власником ТЗ BUICK ENCORE державний реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_3 (а.с.10)

На підставі страхового акту № ЦВ/24/4316 сума матеріального збитку становить 256803,40 грн з ПДВ на вартість матеріалів та складових , загальна вартість ремонту 446425,32 грн. позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі ліміту виплат 160000гривень за вирахуванням франшизи 3200 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 52569 від 25.10.2024 року. (а.с.12-18)

Згідно платіжної інструкції № 52569 від 25.10.2024 року ОСОБА_3 перераховано 156800 грн. страхового відшкодування. (а.с.19).

Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З огляду на вищезазначене, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АТ- .

Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у Позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 25 жовтня 2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 52569 від 25.10.2024 року.

Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування " встановлено особливий правовий режим.

За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу.

Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.

У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38. 2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у ТДС СК «Альфа-Гарант» виникло право зворотної вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

Посилання представника відповідача на постанову Великої палати ВС від 04.07.2018 року № 755/18006/15-ц як на підставу відмови у позові не заслуговує на увагу, оскільки правова позиція в даній постанові про вирішення відступити від висновку щодо застосування норми права, висловленого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15. Відповідно до цього висновку страховик, який виплатив страхове відшкодування, мав право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування, що й доводить правильність висновків суду в даній справі.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 6, 7, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, зареєстрованого за адресою: вул. Лесі Українки, буд. 26, м. Київ, 01133) завдані збитки в порядку регресу у розмірі 156800 (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, зареєстрованого за адресою: вул. Лесі Українки, буд. 26, м. Київ, 01133) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення складено та підписано 31.03.2025 року.

Суддя Н.О.Кравченко