ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2465/25 Справа № 185/8898/24 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Кругман А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю Актив-РЗ на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агріколь-Самара, Товариства з обмеженою відповідальністю Актив-РЗ про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування посилалася на те, що є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,9216 га розташованої на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, яка складається з двох земельних ділянок площею 3,2257 га та площею 3,6960 га,на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 120029, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 405/01 від 07.03.2001 року. Також, ОСОБА_1 належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,0976 га з кадастровим номером :01:084:0003, яка розташована на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області і належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданим 09.02.2017 року державним нотаріусом Другої Павлоградської держаної нотаріальної контори Дутчак Ю.С., зареєстрованого в реєстрі за №171.

24 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агріколь-Самара» були укладені договори оренди земельних ділянок площею 3,2257 га (Договір №54) та площею 3,6960 га (Договір №55), строком на 5 років.

24 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агріколь-Самара» була укладена Додаткова угода до Договору оренди земельної ділянки № 54 та №55 від 24.10.2011 року про наступне:

1. Пункт Договору 2.1. було викладено в наступній редакції: «Договір укладається строком на 15 (п`ятнадцять) повних календарних років, відлік яких починається з дати реєстрації цього Договору, а останнім днем його дії є 31 грудня відповідного року дії Договору»;

2. Абзац 1 пункту 1.2. Додатку 1 до Договору оренди земельної ділянки № 54 від 24.10.2011 року викладено в наступній редакції: «у грошовій формі у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень, за умови, що вказана в цьому пункті сума не є нижчою розміру, вказаного в пункті 3.1. Договору оренди земельної ділянки. При оплаті орендної плати із вказаної суми вираховується податок з доходів фізичних осіб в розмірі, встановленому чинним законодавством України на день виплати».

3. Інші умови Договору, не змінені цією Додатковою угодою, залишаються незмінними.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у порядку, у строки та у розмірах, зазначених в Додатку № 1 до цього Договору, але не менше 3 % від вартості земельної ділянки, за бажанням орендодавця в грошовій або натуральній формі згідно Додатку № 1 до цього Договору.

Згідно п. 1.1. Додатку № 1 орендна плата вноситься у натуральній формі у вигляді сільськогосподарської продукції та у грошовій формі.

Пунктом 5.2.3. Договору передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно вносити оренду плату.

15 лютого 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агріколь-Самара» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 8,0976 га з кадастровим номером :01:084:0003,строком на 15 років, який 21.02.2017 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 3.1.Договору від 15 лютого 2016 року розмір орендної плати за один календарний рік складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у відповідності до чинного законодавства та сплачується в строк з вересня по грудень кожного календарного року користування за такий рік, за бажання Орендодавця в грошовій або натуральній формі.

15 лютого 2017 року між позивачем та відповідачем була укладена Додаткова угода до Договору оренди земельної ділянки від 15 лютого 2016 року , якою були внесені зміни в п.3.1. Договору щодо розміру орендної плати, а саме, що оренда плата за весь об`єкт оренди виплачується Орендарем Орендодавцю щороку у грошовій формі у розмірі 8000,00 грн, за умови, що вказана сума не є нижчою 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у відповідності до чинного законодавства або у натуральній формі 2 (дві) тонни зерна в асортименті. А також оговорені строки внесення орендної плати.

Орендна плата за 2022, 2023, 2024 роки відповідачем не сплачувалась, що підтверджується довідкою наданою ТОВ «Агріколь-Самара» від 17.06.2024р., що є істотним порушенням умов Договору та вимог чинного законодавства України та полягає в наступному.

Однак, станом на сьогоднішній день орендарем спірної земельної ділянки є ТОВ «Актив-РЗ» на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.2023 року, укладеним між ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро» та ТОВ «Актив-РЗ»,

Просила суд розірвати договори оренди земельної ділянки.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2024 року позовні вимоги задоволено: припинено шляхом розірвання Договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 3,2257 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:084:0001, укладений 24.10.2011 року між мною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агріколь-Самара», правонаступником права оренди якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Актив-РЗ», строком на 15 років, право оренди за яким зареєстровано 02.07.2015 року, номер запису про інше речове право 10254536.

Припинено шляхом розірвання Договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 3,6960 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:079:0014, укладений 24.10.2011 року між мною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агріколь-Самара», правонаступником права оренди якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Актив-РЗ», строком на 15 років, право оренди за яким зареєстровано 02.07.2015 року, номер запису про інше речове право 10256487.

Припинено шляхом розірвання Договір оренди земельної ділянки площею 8,0976 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:084:0003, укладений 15.02.2016 року між мною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агріколь-Самара», правонаступником права оренди якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Актив-РЗ», строком на 15 років, право оренди за яким зареєстровано 21.02.2017 року, номер запису про інше речове право 19210355.

Стягнуто з ТОВ «Агріколь-Самара» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1816.80 грн., з ТОВ «Актив-РЗ» на користь ОСОБА_1 в розмірі 1816,80 грн.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Актив-РЗ» просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати. В обґрунтування посилається на

порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Посилаючись на те, що скаржником було подано відзив на позовну заяву, в якому повідомило Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області, що 19.06.2024 року Господарським судом Дніпропетровської області відкрито провадження у справі №904/2204/24 про банкрутство ТОВ «Агріколь Самара», а тому вона повинна розглядатися в межах справи про банкрутство. Судом першої інстанції не було надано правової оцінки даним обставинам та він залишив їх без уваги.

Також, скаржником у 2023 році було здійснено виплату орендної плати особисто позивачу в розмірі 18 000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 28.11.2023 року. При отриманні орендної плати в 2023 році позивач не повідомляв скаржника про наявність заборгованості по орендній платі за попередні періоди. Докази сплати орендної плати було додано до відзиву на позовну заяву.

У відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без розгляду, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Посилається на те, що орендну плату повинен був сплачувати саме ТОВ «Агріколь-Самара», а не ТОВ «Актив-РЗ», з яким вона не укладала ніяких договорів, доказів укладення між нею та ТОВ «Актив-РЗ» не надано. Квитанція про сплату коштів позивачу з боку ТОВ «Актив-РЗ» не впливає на сам факт договірних правовідносин між позивачем та ТОВ «Агріколь-Самара», оскільки договором не передбачено можливість сплати третьою особою коштів замість ТОВ «Агріколь-Самара».

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про отримання повісток в електронному суді сторонами (а.с.102 зв.), рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення позивачці. В судове засідання з`явилися представник ТОВ «Актив-РЗ»- Кислий Є.І. та представник ОСОБА_1 -адвокат Кравченко Є.М..

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,9216 га, розташованої на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, яка складається з двох земельних ділянок площею 3,2257 га та площею 3,6960 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 120029, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 405/01 від 07.03.2001 року.

Також, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,0976 га з кадастровим номером :01:084:0003, розташованої на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 09.02.2017 року державним нотаріусом Другої Павлоградської держаної нотаріальної контори Дутчак Ю.С., зареєстрованого в реєстрі за №171.

24 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агріколь-Самара» було укладено договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 3,2257 га строком на 5 років, який було зареєстровано у відділі Держкомзему у Павлоградському районі Дніпропетровської області за № 01371 від 26.03.2012 року.

24 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агріколь-Самара» було укладено договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 3,6960 га строком на 5 років, який було зареєстровано у відділі Держкомзему у Павлоградському районі Дніпропетровської області за № 01367 від 26.03.2012 року.

Пунктом 5.2.3. Договору передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно вносити оренду плату.

24 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агріколь-Самара» було укладено

Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки № 54 та №55 від 24.10.2011 року, яким були внесені зміни до пункту 2.1 Договору та абзацу 1 пункту 1.2. Додатку 1 до Договору оренди земельної ділянки.

15 лютого 2016 року ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агріколь-Самара» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 8,0976 га строком на 15 років.

Орендна плата за 2022, 2023 та 2024 роки ТОВ «Агріколь-Самара» не сплачувалась, що підтверджується інформацією за № 11/АЗ від 17.06.2024 року та № 15/АЗ від 18.06.2024.

На сьогоднішній день орендарем спірної земельної ділянки є ТОВ «Актив-РЗ» на підставі договору купівлі-продажу укладеним між ТОВ «ФК «Капітал-Дніпро» та ТОВ «Актив-РЗ», що підтверджується Інформацією з ДРРПНМ та реєстру прав власності на нерухоме майно № 377053476 від02.05.2024 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що право оренди земельної ділянки позивача було придбано Товариством з обмеженою відповідальністю «Актив-РЗ» на підставі договору купівлі-продажу без погодження з позивачем, як власником земельної ділянки та те, що умови спірного договору та вимоги законодавства щодо щорічної сплати орендної плати були неодноразово (систематично) порушені станом на дату переходу права оренди земельної ділянки ТОВ «Агріколь-Самара»

Такий висновок не відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Згідно частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 632 ЦК України встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.

За змістом статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.

Статтею 23 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Орендар має право вимагати відповідного зменшення орендної плати в разі, якщо стан орендованої земельної ділянки погіршився не з його вини.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі (частина 4 статті 31 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Права та обов`язки орендодавця та орендаря встановлені статтями 24 та 25 Закону України «Про оренду землі».

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

За змістом статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема у пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Верховний Суд у постанові від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки

згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивачем при зверненні до суду зазначено, що не сплата мала місце 2022-2023 роки, що становить на її думку систему, що є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Із встановлених обставин вбачається, що доказів про сплату позивачу орендної плати за 2022 рік не надано, що підтверджується довідкою ТОВ «Агріколь-Самара» від 17.06.2024 року № 15/АЗ від 18.06.2024 року.

Відповідно до видаткового ордеру від 28.11.2023 року про сплату орендної плати за 2023 рік відповідачем ТОВ Актив-РЗ сплачено позивачці орендну плату за 2023 рік у розмірі 18000 грн.

Отримання зазначених коштів позивачем не оспорюється.

Доводи про те, що зазначена оплата була проведена за оренду однієї ділянки, а за дві інші земельні ділянки орендну плату не сплачено, не можуть бути прийнятті до уваги.

Згідно наданого відповідачем ТОВ Актив-РЗ розрахунку сплати оренди за земельні ділянки ОСОБА_1 за 2023 рік, зазначено наступне:

1.Договір №54 від 24.10.2011 року ділянка «122358400:1:084:0001.

Згідно додаткової угоди до договору від 24.02.2015 року розмір оренди 5000,00 грн., але не менше 3% вартості.

Вартість згідно ДЗК на 2025 рік 108383,52 грн.*3%=3251,51 грн.

2.Договір №55 від 24.10.2011 року ділянка :01:079:0014.

Згідно додаткової угоди до договору від 24.02.2015 року розмір оренди 5000,00 грн., але не менше 3% вартості.

Вартість згідно ДЗК на 2025 рік 124185,60 грн. *3%=3725,57 грн.

3.Договір б/н від 15.02.2016 року ділянка :01:084:0003.

Згідно додаткової угоди від 15.02.2017 року розмір оренди 8000 грн., але не менше 3% від НГО.

НГО на 2024 рік 249280,59 грн. *3%=7478,42 грн.

Отже орендна плата за всіма договорами оренди за 2023 рік становить: 5000,00 грн.+5000.00 грн.+8000,00 грн.=18000,00 грн.

Таким чином, орендна плата за 2023 рік була виплачена ОСОБА_1 в повному обсязі за трьома договорами оренди земельної ділянки.

Оскільки орендну плату позивачеві не було сплачено лише за 2022 рік, то відсутні підстави для висновку про наявність істотних порушень договору у вигляді систематичної несплати орендної плати.

Посилання на те, що позивачкою було укладено договори оренди земельних ділянок з ТОВ Агріколь-Самара, а з ТОВ «Агріколь РЗ» договорів вона не укладала, є безпідставним.

Згідно п.6.4 договору оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього Договору.

Таким чином, право оренди перейшло до ТОВ «Актив-РЗ» на законних підставах.

З пояснень представника ТОВ «Актив-РЗ» вбачається, що у 2023 році ТОВ «Актив-РЗ» уклало договір купівлі-продажу прав оренди з ТОВ Агріколь-Самара, в послідуючому реєстрація договорів була скасована, повторно реєстрація зазначених договорів відбулася у червні 2024 році, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Тобто, у ТОВ «Актив-РЗ» на підставі договору купівлі-продажу перейшов обов`язок виплати орендної плати орендодавцеві.

За встановлених обставин відсутні підстави для розірвання договору, оскільки систематична не сплата не мала місце, на що суд першої інстанції не звернув уваги і дійшов помилкового висновку про розірвання договорів оренди земельної ділянки.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки до ТОВ «Актив-РЗ».

Разом з тим, судом апеляційної інстанції установлено, що постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2024 року у справі №904/2204/24, зокрема, визнано ТОВ "Агріколь-Самара" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 05.12.2025 року.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вказана вище постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 05.12.2024 року.

Крім того, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Агріколь-Самара" перебуває в стані припинення.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої, абзацу 1 частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства ( далі -КУзПБ ) спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Отже, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №607/6254/15-ц, провадження №14-404цс19, від 18 лютого 2020 року у справі №918/335/17, провадження №12-160гс19.

У постановах від 15 травня 2019 року у справі №289/2217/17, провадження №14-178цс19, від 12 червня 2019 року у справі №289/233/18, провадження №14-171цс19, від 19 червня 2019 року у справах №289/718/18, провадження №14-126цс19, та №289/2210/17, провадження №14-129цс19, Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.

Таким чином, зокрема, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію вказаного Кодексу має відбуватися господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає.

Відповідно до частини третьої статті 7 КУзПБ матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, чинного на момент розгляду справи, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Отже, спір у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Агріколь-Самара» про розірвання договорів оренди земельної ділянки не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції, враховуючи, що даний спір є майновим за своєю правовою природою, оскільки за результатами його розгляду боржник може позбутись активу у вигляді права оренди земельної ділянки, який підлягає оплатному відчуженню у межах процедури банкрутства, а, приймаючи до уваги, що таке відчуження у даному випадку вже відбулось 20 червня 2024 року на користь ТОВ «Актив-Р3» (на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу права оренди земельних ділянок) може виникнути необхідність вирішення питання, зокрема, щодо проведення реституції, що також впливатиме на майновий стан ТОВ «Агріколь-Самара».

При цьому необхідності закриття провадження у цій справі немає, оскільки зазначені дії можуть призвести до створення перешкод позивачу у доступі до правосуддя та унеможливить захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення, встановлених статтею 45 КУзПБ.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року (справа №753/4673/21).

За таких обставин справу в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Агріколь-Самара» про розірвання договорів оренди земельної ділянки необхідно передати до Господарського суду Дніпропетровської області, на розгляді якого перебуває справа №904/2204/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріколь-Самара».

У зв`язку з вищевикладеним, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи в частині позовних вимог до відповідача ТОВ «Агріколь-Самара» про розірвання договорів оренди земельної ділянки до Господарського суду Дніпропетровської області, на розгляді якого перебуває справа №904/2204/24 про банкрутство ТОВ «Агріколь-Самара». У задоволенні позовних вимог до ТОВ «Актив-Р3» про припинення шляхом розірвання договору оренди земельної ділянки відмовити.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також невідповідністю висновків суду обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

За частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 4360,32 грн. (за подання апеляційної скарги).

Керуючись ст. ст. 368, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю Актив-РЗ задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2024 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Актив-РЗ про розірвання договорів оренди земельних ділянок відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Актив-РЗ судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4360 (чотири тисячі триста шістдесят) грн. 32 коп.

Матеріали справи в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агріколь-Самара про розірвання договору оренди земельної ділянки передати до Господарського суду Дніпропетровської області, на розгляді якого перебуває справа №904/2204/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріколь-Самара».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 березня 2025 року.

Судді: