ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2620/25 Справа № 199/6243/24 Суддя у 1-й інстанції - СПАЇ В. В. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2024 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувало тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 24.06.2020 року, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тобто на порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

За підрахунком позивача станом на 18.07.2024 року заборгованість відповідача складає 58503,30 грн. з наступними складовими: 47278,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11225,04 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

У зв`язку із викладеним просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.07.2024 року у розмірі 58503,30 грн., та стягнути суму сплаченого судового збору.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2024 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 24.06.2020 року, розмір якої станом на 18.07.2024 року складає 47 278,27 грн. та судові витрати (судовий збір) в розмірі 1 957,61 грн.. В задоволенні вимог про стягнення заборгованості за відсотками відмовлено.

В апеляційній скарзі банк просить скасувати рішення суду першої інстанції як необґрунтоване в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне та не всебічне з`ясування обставин справи.

Зазначає, що 21.01.2014 року відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 58000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та випискою по рахунку.

Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав згідно довідки про видані картки кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 06/17, тип - Картка "Універсальна"

Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по договору за період 24.06.2020 22.07.2024 року.

Крім того, відповідно до підписаної заяви відповідач погодилася з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

Також, до кредитного договору надано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms.

Крім того, надано дві заяви про приєднання до Умов та правил, які підписані в 24.06.2020 року та 26.12.2022 року, дані заяві погоджені сторонами шляхом проставлення підпису і відповідно до зазначених заяв, боржник ознайомлений з встановленими відсотками по кредиту.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзивів на апеляційну скаргу, що відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи, що по даній справі ціна позову становить 58503,30 грн., тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до справи, яка не підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.06.2020 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 24.06.2020 року, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта,Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms.

21.01.2014 року відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 58000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та випискою по рахунку.

Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав згідно довідки про видані картки кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 06/17, тип - Картка "Універсальна".

Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація нею картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по договору за період 24.06.2020 22.07.2024 року.

Згідно з наданим банком розрахунком, за вказаним кредитним договором станом на 18.07.2024 року заборгованість відповідача складає 58503,30 грн. з наступними складовими: 47278,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11225,04 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції банком було надано виписку за договором б/н за період 21.01.2014 12.04.2024 року та розрахунок заборгованості.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. З урахуванням наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором від 24.06.2020 року підлягає стягненню лише заборгованість за тілом кредиту, розмір якої станом на 18.07.2024 року складає 47278,26 грн.

Такий висновок не в повній мірі відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

З матеріалів справи вбачається, що 24 червня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» із ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій відповідач виразив згоду на те, що дана заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг.

Фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З наданого банком розрахунку заборгованості станом на 18.07.2024 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором від 24.06.2020 року у розмірі 58503,30 грн., яка складається з: 47278,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11225,04 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Також зазначена сума заборгованості відображена у виписці по картковому рахунку, яка є первинним бухгалтерським документом.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює АТ КБ «ПриватБанк».

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 указаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Суд першої інстанції не звернув увагу, що матеріали справи містять підписану ОСОБА_1 заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 24.06.2020 року, в якій сторонами погоджено відсотки за користування кредитними коштами.

З наданого банком розрахунку заборгованості ОСОБА_1 вбачається, що станом на 18.07.2024 року відповідач має заборгованість у розмірі 58503,30 грн., яку позичальник просить стягнути за відсотками по користуванню кредитом, в яких погоджено відсоткову ставку річних для карти Універсальна Gold у розмірі 43,2%.

Таким чином відповідач був ознайомлений із розміром процентної ставки та погодилася із ним, а отже сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитом, який повинен застосовуватися при розрахунку заборгованості за кредитним договором.

Із виписки за договором №б/н на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що баланс на кінець періоду склав 58503,30 грн., тобто дорівнював сумі загальної заборгованості, вказаної у розрахунку від 18.07.2024 року, з якої 11225,04 грн. склали прострочені відсотки, а 47278,26 грн. - тіло кредиту.

Зазначена документація є належними та допустимими доказами отримання відповідачем кредиту після погодження сторонами відсотків за його користування.

Таким чином, сторонами погоджено розмір процентної ставки за кредитним договором, а тому рішення суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог у цій частині не відповідає обставинам справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що позов АТ КБ «Приват Банк» підлягає задоволенню у повному обсязі

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованість за відсотками за користування кредитом з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за відсотками за користування кредитом 11225,04 грн. за кредитним договором від 24.06.2020 року.

Згідно частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на задоволення позовних вимог банку судові витрати, понесені позивачем у суді першої та апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь банку у розмірі 6056грн.(2422,40 грн. + 3633,60 грн.).

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 58503,30 грн., що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст.368, 369, 376, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованість за відсотками за користування кредитом скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за відсотками за користування кредитом б/н від 24.06.2020 року станом на 18.07.2024 року у розмірі 11225,04 грн.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2024 року в частині розміру стягнення судових витрат змінити з «1957,61 грн.» до «6056 грн.»

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26 березня 2025 року.

Судді: