УХВАЛА

31 березня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Галінської В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову у справі, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу ОСОБА_2 майно: 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в межах суми позовних вимог.

Обґрунтовуючи зазначену заяву ОСОБА_1 вказує на те, що до Рівненського міського суду ним подано позовну заяву про стягнення шкоди завданої ДТП. Зважаючи на наявність у відповідача лише майна на, яке позивач просить накласти арешт, вважає, що відповідачем можуть бути вчинені дії щодо відчуження його частки, що може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали вказаної заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що у задоволені зазначеної заяви, слід відмовити з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень. Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно частини 3статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Положеннями частин 2 та 3 статті 151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості потрібні для забезпечення позову; забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

В свою чергу, як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, до неї не долучено будь яких доказів вчинення відповідачем дій по відчуженню частки у нерухомому майні, та що таке забезпечення є спів мірним із предметом спору у справі.

Відповідно до згідно абзацу 3 пункту 4 даної постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 квітня 2019 р. у справі № 211/129/18-ц (провадження № 61-45969 св18). Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153,260,261,263 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя