Справа № 635/1756/25
Провадження №4-с/635/19/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року смт.Покотилівка

Харківський районний суд м. Харкова, в складі:

головуючого судді Назаренка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Літінської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Горобець Алли Анатоліївни на дії старшого державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мироненка Дениса Андрійовича, про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

представник ОСОБА_1 - адвокат Горобець Алла Анатоліївна звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мироненка Д.А., в якій просить визнати неправомірними та скасувати постанови старшого державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мироненка Д.А. про закінчення виконавчого провадження №76250792 та виконавчого провадження №76250818; зобов`язати старшого державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мироненка Д.А. відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №635/3927/24 від 20.08.2024 року виданий Харківським районним судом Харківської області про стягнення з боржника ОСОБА_2 34 482,60 грн. відшкодування майнової шкоди на користь ОСОБА_1 та виконавчого листа №635/3927/24 від 20.08. 2024 року виданий Харківським районним судом Харківської області про стягнення з боржника ОСОБА_2 100 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги адвокат Горобець А.А. посилається на те, що Харківським районним судом Харківської області було видано два виконавчі листи на виконання вироку Харківського районного суду Харківської області по справі №635/3927/24 від 11 липня 2024 року по стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми 34 482,60 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 100 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, які були подані заявницею до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерство юстиції. По даним виконавчим листам старшим державним виконавцем Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мироненком Д.А. було відкрито виконавче провадження №76250792 та виконавче провадження №76250818, проте постанови про відкриття ОСОБА_3 отримала лише 27 лютого 2025 року разом з постановою про закінчення виконавчого провадження № 76250818. Разом із тим, постанову про закінчення виконавчого провадження №76250792 заявниця поштою не отримувала, і тому вона змушена була звернутися до державного виконавця щодо отримання копії постанови про закінчення виконавчого провадження. 04 березня 2025 року державний виконавець направив копії зазначеної вище постанови на месенджер Viber. В даних постановах вказано, що у зв`язку з тим, що згідно актового запису №20 від 13.01.2015 року боржник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і тому виконавчі провадження на підставі п.3 ч. 1 ст.39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» слід закінчити. З даними постановами заявниця не згодна та вважає дії старшого державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мироненка Д.А. протиправними, адже виниклі правовідносини допускають правонаступництво. Враховуючи те, що виниклі правовідносини допускають правонаступництво, просить скаргу задовольнити.

Ухвалою суду від 11 березня 2025 року скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Горобець Алли Анатоліївни на дії старшого державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мироненка Д.А. призначено до розгляду.

18 березня 2025 року до суду надійшов відзив головного державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мироненка Дениса, із якого вбачається, що він діяв в межах закону, порушень при вчинені виконавчих дій не допускав, а оскаржувані постанови відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», за таких підстав просив залишити скаргу без задоволення.

До суду надійшла заява представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Горобець Алли Анатоліївни про розгляд скарги без участі їх участі, скаргу підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Головний державний виконавець Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мироненко Денис у поданому відзиві просив розглянути скаргу у його відсутність.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що Харківським районним судом Харківської області було видано два виконавчі листи на виконання вироку Харківського районного суду Харківської області по справі №635/3927/24 від 11 липня 2024 року по стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми 34 482,60 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 100 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, які були подані заявницею до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерство юстиції.

По даним виконавчим листам старшим державним виконавцем Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мироненком Д.А. було відкрито виконавче провадження №76250792 та виконавче провадження №76250818.

Постанови про відкриття ОСОБА_3 отримала 27 лютого 2025 року разом з постановою про закінчення виконавчого провадження № 76250818.

Разом із тим, постанову про закінчення виконавчого провадження №76250792 заявниця поштою не отримувала, і тому вона змушена була звернутися до державного виконавця щодо отримання копії постанови про закінчення виконавчого провадження. 04 березня 2025 року державний виконавець направив копії зазначеної вище постанови на месенджер Viber.

23 січня 2025 року державним виконавцем Мироненком Д.А. було винесено постанови про закриття виконавчих проваджень №76250792 та №76250818 у зв`язку з тим, що згідно актового запису №20 від 13.01.2015 року боржник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і тому виконавчі провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» слід закінчити.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання (частина п`ята статті 124 у редакції, чинній до 30 вересня 2016 року; стаття 129-1 у редакції, що набрала чинності 30 вересня 2016 року). Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (частини друга та третя стаття 129-1 Основного Закону у редакції, що набрала чинності 30 вересня 2016 року).

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 18 ЦПК Україниу редакції, що набрала чинності 15 грудня 2017 року, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII)).

Отже, виконання судового рішення є заключним етапом цивільного процесу щодо захисту порушеного права чи законного інтересу особи, що звернулась до суду за захистом.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 55 ЦПК України у редакції, чинній із 15 грудня 2017 року, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі статті 442 ЦПК України. Частинами першою та другою статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. За змістом пункту 5 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону. Смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження.

Суд вважає, що вказаними нормами права, виходячи з їх системного тлумачення, передбачено заміну сторони виконавчого провадження (у разі її смерті) правонаступником.

У свою чергу відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У спірних правовідносинах до складу спадщини входить, зокрема, обов`язок з відшкодування збитків, що належав спадкодавцю ОСОБА_2 , за життя. Цей обов`язок не припинився внаслідок смерті боржника та продовжує існувати.

У разі смерті фізичної особи сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17(пункти 78-79)).

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 98)).

Невизначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України має визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (пункт 109)).

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва (пункт 3 частини першоїстатті 49 Закону N 606-XIV).

Спірні правовідносини у справі № 635/1756/25 допускають правонаступництво, а тому державний виконавець повинен був вирішити питання про залучення правонаступників.

Положення щодо закінчення виконавчого провадження у разі смерті боржника (пункт 3 частини першої статті 39 Закон № 1404-VIII; пункт 3 частини першої статті 49 Закону № 606-XIV) слід розуміти так, що вони стосуються, зокрема, випадків, коли правовідносини не допускають правонаступництва.

Висновок суду узгоджується з правовою позицією викладеною в Постанові Великої Палати ВС у справі № 523/2357/20 від 11.10.2023.

В силу ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, суд дійшов до висновку, що виконавче провадження фактично не виконано в повному обсязі, а рішення державного виконавця про закінчення виконавчих проваджень є передчасним.

Щодо вимоги заявника про зобов`язання державного виконавця поновити виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа №635/3927/24 від 20.08.2024 року виданий Харківським районним судом Харківської області про стягнення з боржника ОСОБА_2 34 482,60 грн. відшкодування майнової шкоди на користь ОСОБА_1 та виконавчого листа №635/3927/24 від 20.08. 2024 року виданий Харківським районним судом Харківської області про стягнення з боржника ОСОБА_2 100 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 , суд зазначає, що така вимога є похідною та не впливає на відновлення порушених прав скаржника, а належним способом їх захисту є визнання незаконними та скасування постанов головного державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мироненка Дениса Андрійовича про закінчення виконавчих проваджень №76250792 від 23.01.2025 року та №76250818 від 23.01.2025 року.

Відповідно до ч. 1ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження»у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відтак, відновити виконавче провадження після скасування постанови про закінчення виконавчого провадження це обов`язок державного виконавця, що свідчить про відсутність підстав для такого зобов`язання рішенням суду, за результатом розгляду скарги на таку постанову.

Керуючись статтями 2, 4, 10-13, 247, 260-261,447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Горобець Алли Анатоліївни на дії старшого державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мироненка Дениса Андрійовича, про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати неправомірними та скасувати постанови старшогодержавного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мироненка Дениса Андрійовича, про закінчення виконавчих проваджень №76250792 від 23.01.2025 року та №76250818 від 23.01.2025 року.

В іншій частині вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя О.В.Назаренко