1Справа № 335/1173/25 2/335/1265/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Шалагінової А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2025 до суду поштою надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначала, що відповідач ОСОБА_2 є батьком її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час син навчається на стаціонарній формі навчання на річному підготовчому курсі польської мови в Студії Іноземних мов Вроцлавської Політехніки в Республіці Польща на платній основі. Вартість навчання ОСОБА_3 протягом періоду з 01.10.2024 по 30.09.2025 становить 3 000 Євро.

Син навчається на денній формі освіти, а тому не має можливості працювати, потребує постійної матеріальної допомоги. ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Забезпечити усі потреби сина за свій рахунок позивачка не має можливості, оскільки постійної роботи та власного житла не має, є внутрішньо переміщеною особою. Добровільно відповідач допомогу на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, є працездатним, має постійне джерело доходу.

Посилаючись на положення ст.ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України (далі СК України) просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі частини усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатної особи, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення ним 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання (а.с. 13).

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, посилаючись у відзиві на те, що наявна в матеріалах справи довідка про прийняття іноземця на підготовчий курс з метою проходження навчання начебто підписана ректором Аркадіушом Вуйс 15.07.2024 та видана відділом міжнародної співпраці «Політехніка Вроцлавська» свідчить, що їх син ОСОБА_4 не поступив у навчальний заклад та не навчається у ньому, а він лише прийнятий на річний підготовчий курс польської мови з метою проходження навчання в Польщі. Отже проходження цього підготовчого курсу польської мови це не є навчанням у розумінні приписів статті 199 СК України, оскільки дитина при цьому не здобуває жодного освітнього чи професійного рівня. Крім того, у вказаній довідці зазначено термін проходження курсу польської мови з 01.10.2024 (коли дитина ще була неповнолітньою і коли відповідач сплачував аліменти за рішенням Пологівського районного суду Запорізької області) до 30.09.2025.

Вказує, що позивач незаконно заявляє свою позовну вимогу про стягнення аліментів у зв`язку із навчанням до досягнення сином 23 років, тобто фактично до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що це суперечить нормам частини 2 статті 199 СК України, оскільки цією нормою передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Також зазначив, що відповідно до довідки син проходить курс на стаціонарній формі навчання, натомість у позовній заяві адресою його місця проживання зазначено: АДРЕСА_1 , а також зазначено, що він проживає разом зі своєю матір`ю. Крім того, позивачка не долучила до матеріалів справи у якості доказу оплати навчання сина жодної банківської квитанції про перерахування коштів до « ОСОБА_5 » чи касового ордеру.

Зазначив, що він також є внутрішньо переміщеною особою, на його утриманні перебуває дружина та малолітня дитина. На підставі викладеного, просив у задоволенні позовних вимог позивачки відмовити (а.с. 36-39).

Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 29).

14.02.2025 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження разом копією позовної заяви з додатками, що підтверджується його підписом на супровідному листі (а.с. 31).

25.02.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 36-41).

Інших заяв по суті справи не надходило.

За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 20.02.2007, актовий запис № 3 від 20.02.2007 (а.с. 9).

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 20.09.2010 у справі № 2-1710/10, розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_8 (а.с. 8).

Наразі ОСОБА_3 продовжує навчання, що підтверджується копією довідки ОСОБА_5 від 15.07.2024 (з перекладом на українську мову) про прийняття іноземця на підготовчий курс з метою проходження навчання, в якій зазначено, що ОСОБА_3 прийнятий на період з 01.10.2024 по 30.09.2025 на річний підготовчий курс польської мови з метою проходження навчання в Польщі на платній основі (а.с. 12-14).

Зі змісту ст. 199 СК України випливає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 ст. 191 СК України, встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не працює, що свідчить про те, що він потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням.

Суд вважає непереконливими аргументи відповідача, що наведені у відзиві на позов, згідно з якими він стверджує, що проходження сином підготовчого курсу польської мови з метою проходження навчання у Польщі не є продовженням навчання у розумінні ст. 199 СК України. Суд зауважує, що у ст. 199 СК України не конкретизовані форми навчання та обов`язковість здобуття за наслідками навчання освітнього чи професійного рівня. З наданої позивачкою довідки випливає, що підготовчий курс польської мови є необхідним для продовження навчання у відповідному навчальному закладі Польщі, що, на переконання суду, є достатніми підставами для висновку, що дитина сторін продовжує навчання, а тому має право на утримання від батьків. При цьому, матеріальну допомогу у зв`язку із навчанням повнолітній дитині має надавати не тільки мати, а й батько.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проживає з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за якою вона зареєстрована як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується копією довідки від 08.08.2022, виданої Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради (а.с. 6).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Відповідач ОСОБА_2 працює, відповідно до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік він обіймає посаду старшого дільничного офіцера поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, його дохід за цим місцем роботи за 2023 рік склав 873 860 грн. Інформації щодо звільнення зі служби на теперішній час та відсутності доходу відповідачем не надано.

З урахуванням вказаних обставин, суд доходить висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 .

Водночас, вирішуючи питання про розмір такого утримання, суд враховує, що на даний час на утриманні відповідача також перебуває малолітня дитина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від іншого шлюбу (а.с. 40), що підтверджується долученою до відзиву копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 21.04.2017 Пологівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 60 (а.с. 41).

Відповідач, його дружина ОСОБА_10 та дитина ОСОБА_9 є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується копіями довідок від 07.04.2022, виданих Департаментом соціального захисту населення Запорізької міської ради (а.с. 41). При цьому, у вищезазначеній декларації за 2023 рік відсутня інформація про наявність у відповідача та членів його сім`ї житла на неокупованій території. Також у цій декларації відсутні відомості про доходи його дружини.

Зазначені обставини у їх сукупності свідчать про те, що частка заробітку, на яку просить звернути стягнення позивачка в якості аліментів у розмірі , є занадто великою для відповідача з урахуванням його дійсного майнового стану, а тому суд вважає за необхідне визначити таку частку у розмірі 1/5 від його щомісячного заробітку (доходу).

При цьому, у позові позивачка також просила визначити, що розмір аліментів не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи. Проте, ця вимога не ґрунтується на положеннях чинного законодавства, а тому не може бути задоволена судом.

Стягнення аліментів слід проводити з дня звернення позивачки до суду, яким є день відправлення позовної заяви до суду поштою (згідно з поштовим штемпелем на конверті, в якому надійшла позовна заява), а саме з 03.02.2025.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03.02.2025 і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням вищенаведеного, судові витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який продовжує навчання, у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03 лютого 2025 р. і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання ОСОБА_3 .

Рішення ухвалене за наслідками розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та складене в повному обсязі 19 березня 2025 року.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 ;

Третя особа ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя А.В. Шалагінова