Провадження № 2-з/750/9/25
У Х В А Л А

24 березня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді секретарСупруна О.П., Прохоренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

09.12.2024 позивач через адвоката Приходько О.С. звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом, у якому просить зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у спілкуванні з сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною:

- побачення щомісячно І та ІІІ суботи місяця з 10:00 год. суботи до 12:00 год. неділі за місцем проживання батька (з можливістю забирати дитину напередодні, в п`ятницю після 19:00 год.) з правом відвідування в зазначені години культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих заходів, з урахуванням інтересу дитини та стану її здоров`я, а також за умови попередження за добу матір про можливість спілкування з дитиною шляхом направлення їй смс-повідомлення, повідомлення матері про місце перебування дитини; обов`язкового повернення дитини матері в обумовлений час; дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей даного віку;

- визначити, що місцем, де батько забирає та повертає дитину, є місце проживання сина з матір`ю;

- побачення в день народження сина з 10:00 год. до 19:00 год. за місцем святкування;

- спільний відпочинок батька з сином (без присутності матері) щорічно по 7 днів поспіль в період шкільних зимових канікул, 3 дні весняних та осінніх канікул та 15 днів поспіль в період шкільних літніх канікул, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини;

- спільний відпочинок дитини під час різдвяних та новорічних свят почергово з кожним із батьків перебування за місцем проживання/перебування батьків строком у один тиждень, без відриву дитини від навчального процесу;

- з моменту вступу рішення в законну силу по непарним рокам дитина святкує Різдво (07 січня) та Новий рік (31 грудня) з батьком, а по парним рокам з матір`ю;

- безперешкодне відвідування сина під час проведення будь-яких навчальних, інших заходів, гуртків та спортивних секцій, які проводяться за участю дитини, з дотриманням правил відповідних заходів та закладів;

- безперешкодне спілкування з сином за допомогою засобів телефонного зв`язку, відеозв`язку, соціальних мереж тощо, у вільний від навчання та нічного відпочинку час;

- зустрічі у п`ятницю після закінчення учбового процесу та відвідування гуртків з можливістю залишення дитини за місцем проживання батька на ночівлю (за бажанням дитини) у випадку, коли у позивача вихідні з п`ятниці на суботу або з суботи на неділю до 11:00 год. наступного дня відповідно;

- у разі хвороби дитини в день зустрічі, яка підтверджена записом педіатра, перенести її на іншу, погоджену між батьками дату, враховуючи інтереси дитини, стан її здоров`я та потреби в повноцінному розвитку відповідно до віку;

- у разі настання змін у днях або годинах зустрічей з дитиною, зміни місця проживання чи перебування дитини батьки зобов`язані повідомляти особисто (засобами телефонного зв`язку, відеозв`язку) один одного про настання таких змін, завчасно, в разі їх настання;

- визначити, що батько та матір зобов`язуються не чинити один одному перешкоди щодо спілкування, проживання, навчання та з інших питань участі у вихованні сина, виховувати сина з повагою до батька та до матері, не втручатися в особисте життя один одного та не підбурювати дитину один проти одного.

Ухвалою судді від 11.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У строк для подання відзиву представник відповідача адвокат Кулініч К.В. подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , в якій просить позбавити його батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 22.01.2025 зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження.

21.03.2025 ОСОБА_1 через адвоката Приходько О.С. звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою, в якій просить ужити заходи забезпечення позову шляхом установлення тимчасового графіка його участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- побачення щомісячно І та ІІІ суботи місяця з 10:00 год. суботи до 12:00 год. неділі за місцем проживання батька (з можливістю забирати дитину напередодні, в п`ятницю після 19:00 год.) з правом відвідування в зазначені години культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих заходів, з урахуванням інтересу дитини та стану її здоров`я, а також за умови попередження за добу ОСОБА_2 про можливість спілкування з дитиною шляхом направлення їй смс-повідомлення; у разі хвороби дитини в день зустрічі, яка підтверджена записом педіатра, перенести її на іншу, погоджену між батьками, дату, враховуючи інтереси дитини, стан її здоров`я;

- зобов`язання ОСОБА_2 забезпечувати ОСОБА_1 можливість вільно безперешкодно щоденно спілкуватися із дитиною ОСОБА_3 , з 09:00 год. до 20;00 год., не порушуючи режиму дня дитини, тривалістю не менше 30 хвилин, в телефонному режимі та за допомогою відеозв`язку, соціальних мереж, через мобільні застосунки «Viber», «Telegram», «WhatsApp»; безперешкодне відвідування сина під час проведення будь-яких навчальних, інших заходів, закладів, гуртків та спортивних секцій, які проводяться за участю дитини, з дотриманням правил відповідних заходів та закладів; покласти обов`язок на ОСОБА_1 забирати дитину від її місця проживання на зустрічі та повертати дитину ОСОБА_3 за адресою місця проживання по закінченню таких зустрічей.

Уважає, що існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді встановлення тимчасового графіку участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином може призвести до втрати емоційного зв`язку між батьком і сином, що ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду у випадку прийняття рішення на його користь.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з пунктами 2, 3 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Згідно з частинами третьою, десятою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти чи заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача та є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі

№ 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) указано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 як на підставу своїх порушених прав, послався на свідоме перешкоджання йому в спілкуванні з сином з боку відповідача, яка не надає жодної інформації щодо дитини та умови її проживання і потреби, що на переконання позивача може призвести до втрати безпосередніх емоційних контактів з дитиною, та, як наслідок, до неможливості виконання рішення суду у справі.

Таким чином, між сторонами існує спір щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною, яка наразі проживає з матір`ю.

Відповідно до статті 157 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частини перша, друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. Якщо підтримання неконтрольованого контакту з одним з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини, то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми контакту з одним з таких батьків.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

Суд ураховує, що в таких чутливих правовідносинах, зважаючи на можливий тривалий судовий розгляд справи про встановлення способу участі батька у вихованні дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із батьком. А тому з метою запобігання втрати емоційного контакту батька з малолітньою дитиною, погіршення між ними психоемоційного характеру відносин на період розгляду справи у суді, який може бути тривалим, та остаточного вирішення питання про визначення місця проживання дитини, суд вважає за необхідне застосування заходу забезпечення позову у спірних правовідносинах із дотриманням вимог законодавства, яким врегульовано правовий механізм забезпечення позову.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 25.11.2020 у справі № 760/15413/19 (провадження № 61-9164св20), 17.05.2021 в справі № 761/25101/20 (провадження № 61-1092св21), 15.09.2021 у справі № 752/6099/20 (провадження № 61-13598св20), 29.09.2021 у справі № 490/1087/21 (провадження № 61-12931св21), 31.08.2022 у справі № 545/3933/21 (провадження № 61-6056св22).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Судове рішення про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною спрямовано на збереження емоційного зв`язку дитини з батьком. Заходи ж забезпечення позову, що полягають у наданні позивачу можливості організації побачень із сином щомісячно І та ІІІ суботи місяця з 10:00 год. суботи до 12:00 год. неділі за місцем проживання батька (з можливістю забирати дитину напередодні, в п`ятницю після 19:00 год.) з правом відвідування в зазначені години культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих заходів, з урахуванням інтересу дитини та стану її здоров`я, а також можливості вільно безперешкодно щоденно спілкуватися із дитиною ОСОБА_3 , з 09:00 год. до 20;00 год., не порушуючи режиму дня дитини, тривалістю не менше 30 хвилин, в телефонному режимі та за допомогою відеозв`язку, соціальних мереж, через мобільні застосунки «Viber», «Telegram», «WhatsApp»; відвідувати сина під час проведення будь-яких навчальних, інших заходів, закладів, гуртків та спортивних секцій, які проводяться за участю дитини, з дотриманням правил відповідних заходів та закладів, спрямовані на сприяння забезпечення відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її батьком на час вирішення по суті спору щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною.

Згідно з частиною десятою статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Забезпечення позову шляхом надання ОСОБА_1 можливості організації побачень із сином щомісячно І та ІІІ суботи місяця з 10:00 год. суботи до 12:00 год. неділі за місцем проживання батька (з можливістю забирати дитину напередодні, в п`ятницю після 19:00 год.) з правом відвідування в зазначені години культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих заходів, з урахуванням інтересу дитини та стану її здоров`я, а також можливості вільно безперешкодно щоденно спілкуватися із дитиною ОСОБА_3 , з 09:00 год. до 20;00 год., не порушуючи режиму дня дитини, тривалістю не менше 30 хвилин, в телефонному режимі та за допомогою відеозв`язку, соціальних мереж, через мобільні застосунки «Viber», «Telegram», «WhatsApp»; відвідувати сина під час проведення будь-яких навчальних, інших заходів, закладів, гуртків та спортивних секцій, які проводяться за участю дитини, з дотриманням правил відповідних заходів та закладів, вирішує спір по суті, оскільки обрані позивачем види забезпечення позову є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог.

Ураховуючи викладене, відсутні підстави для повного задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149 - 153, 157, 258-261, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 :

- забезпечити можливість спілкування ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю до 30 хвилин кожного дня з використанням телекомунікаційного зв`язку, з урахуванням розкладу дня, графіка навчань дитини;

- не перешкоджати особистим зустрічам ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно кожної першої та третьої суботи місяця тривалістю 5 (п`ять) годин, з правом відвідування в зазначені години культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих заходів, у населеному пункті за місцем постійного проживання (перебування) дитини, з урахуванням розкладу дня, графіка навчань, стану її здоров`я, за попереднім узгодженням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 певних годин зустрічей сина з батьком.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення, що не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя