н/п 2/490/1674/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХ В А Л А

Іменем України

21 березня 2025 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А. , при секретарі Позднякову Є.В., без участі сторін, розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання позивача про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" про витребування майна із чужого незаконного володіння ,

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2023 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача, в якому просить витребувати з незаконного володіння гр. ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . Поновити право власності на зазначене нерухоме майно за гр. ОСОБА_1 .

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Витребувано квартиру за адресою: АДРЕСА_2 з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 у власність ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) 8563,50 грн судового збору.

14.10 .2024 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 01.08.2024 року у справі №490/9045/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" про витребування майна із чужого незаконного володіння, в якій просить скасувати вказане заочне рішення та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.01.2025 року заяву задоволено. Скасовано заочне рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 02 серпня 2024 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" про витребування майна із чужого незаконного володіння. Постановлено справу призначити до розгляду в загальному позовному провадженні та призначити підготовче судове засідання .

В підготовче судове засідання, призначене на 21.03.2025 року, предстанвик відповідачки ОСОБА_4 адвокатка Літкова Людмила Вікторівна не з`явилася, про поважність причн неявки суду не повідомила, подала суду клопотання про продовження а тридцять днів строк проведення підготовчого провадження. Завчасно повідомити сторін про дату та час призначення підготовчого засідання.

В підготовче судове засідання, призначене на 21.03.2025 року, позивач не з`явився, його представник адвокатка Рябець Г.Я. подала суду клопотання про зупинення провадження у справі на підставі ст.251 ч.1 п.2 ЦПК України - до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України..

Дослідивши доводи клопотання та матеріали справи, суд вважає за можливе зазначити наступне.

Так, в обгрунтування свого клопотання позивач ОСОБА_1 посилається на те, що він проходить військову службу у складі Збройних Сил України та знаходиться у даний час на нулі, що підтверджується Витягом із Наказу Міністерства оборони України №362 від 27.12.2024 про переведення його на посаду стрільця військової частини НОМЕР_3 , ВОС - 100915А533, проте дана справа має для нього життєво важливе значення та він бажає особисто брати участь у справі.

Так, згідно Витягу із Наказу Міністерства оборони України №362 від 27.12.2024 солдата ОСОБА_1 призначено з 27.12.2024 року на посаду стрільця другого механізованого відділення ... механізованого батальону військової частини НОМЕР_3 , ВОС - 100915А533.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб.

Згідно з пунктом другим цього Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом з Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Надалі строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 14 березня 2022 року № 7168, та триває до цього часу.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Структура Збройних Сил України визначена статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України», відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Воєнні дії - це організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України. Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння) (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, суд виходить з того, що позивач ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу в складі збройних сил України на підставі указу Президента України про мобілізацію від 24 лютого 2022 року № 69/2022 у військовій частині НОМЕР_3 від27.12.2024 року по теперішній час на посаді стрільця механізованого батальону , а отже безпосередньо бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи в зоні бойових дій.

Виходячи з вищевказаного, суд дійшов висновку про обов`язок суду зупинити провадження у справі про розірвання шлюбу на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки позивач перебуває у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави саме на підставі наказів та бойових розпоряджень командира військової частини.

Подібні висновки висловленні у постановах Верховного Суду від 29 лютого 2024 року у справі № 149/9/23, 05 червня 2024 року у справі № 317/3364/21, 19 червня 2024 року у справі № 490/1923/23, від 14лютого 20205 року у справі № 405/1261/24.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 253, 352-355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання представника позивача про зупинення провадження у цивільній справі № 490/9045/23 - задовольнити.

Зупинити провадження у цивільній справі № 490/9045/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" про витребування майна із чужого незаконного володіння - до припинення перебування позивача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя ГуденкоО.А.

.