2-н/465/953/25 У Х В А Л А
про відмову у видачі судового наказу
"26" березня 2025 р. м. Львів
У лютому 2025 року уповноважений представник Житлово-будівельного кооперативу № 102 звернувся до Франківського районного суду м. Львова із письмовою заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги за період 01.03.2022-30.09.2024 на загальну суму 11 663,05 грн. та сплаченого судового збору.
Згідно з отриманої відповіді з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області встановлено, що боржник дійсно зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .
Перевіривши письмову заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.
Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).
Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Приписами статі 163 ЦПК України встановлено форму і зміст заяви про видачу судового наказу.
Згідно частини третьої статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Як вбачається з поданої заяви, заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги за період 01.03.2022-30.09.2024 на загальну суму 11 663,05 грн.
Проте, з інформації, розміщеної на веб-сайті судової влади та за даними автоматизованої системи документообігу суду (КП «Д-3»), судом встановлено, що представник заявника 08.08.2024 звертався до Франківського районного суду м. Львова із письмовою заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги за період 01.07.2021-30.06.2024 на загальну суму 13 311,45 грн (судова справа № 465/6186/24, номер судового провадження 2-н/465/2006/24).
Судовий наказ у вищевказаній справі видано 20.08.2024.
Зазначене свідчить про те, що подана заява про видачу судового наказу стосується періоду, який частково накладається на період, за який заборгованість вже була стягнута на підставі судового наказу Франківського районного суду м. Львова від 20.08.2024, що виключає можливість повторного розгляду певної частини вимог у порядку наказного провадження.
Згідно з п. 6 ч. 1ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо судом раніше вже було видано судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник знову звертається. Разом із цим указана підстава для відмови не може бути перешкодою для повторного звернення із такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, тобто після виключення заявником періоду, охопленого судовим наказом Франківського районного суду м. Львова від 20.08.2024 (судова справа № 465/6186/24, номер судового провадження 2-н/465/2006/24).
Оскільки у поданій заяві відсутні документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги щодо заявленого періоду, суд дійшов висновку про невідповідність заяви вимогам статті 163 ЦПК України, а відтак про відмову у видачі судового наказу з підстав п. 1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.
У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Керуючись ст. ст. 161-167, 258, 260, 353, 354 ЦПК України,-
п о с т а н о в и в:
У видачі судового наказу за заявою Житлово-будівельного кооперативу № 102 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги за період 01.03.2022-30.09.2024 на загальну суму 11 663,05 грн. - відмовити.
Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Роз`яснити учасникам справи, що у разі невручення ухвали суду у день її складення, вони мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення учаснику. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Суддя: Баран О.І.