КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/471/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Київ

Справа № 736/1889/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року, ухвалене у складі судді Комаревцевої Л. В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування,-

встановив:

У серпні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 вересня 2021 року між ним та ПАТ «НАСК «Оранта» укладено страховий договір серії № 97-20 № 5208153, за умовами якого відповідач прийняв на страхування майно: будинок АДРЕСА_1 . 28 березня 2022 року сталася страхова подія - пожежа, внаслідок якої пошкоджено будинок позивача, що підтверджується актом про пожежу.

За результатами звернення позивача до ПАТ «НАСК «Оранта» відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, зважаючи на пропуск строку звернення та ненадання у строк встановлений договором документів для визначення розміру збитків.

За викладених підстав, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 30 000 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 листопада 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись неповне з`ясування судом обставин справи, що має значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що обставина виникнення пожежі належним чином підтверджується актом про пожежу від 28 березня 2022 року. Одним із страхових ризиків зазначених в пункті 4.2.3. полісу зазначено - пожежа. Зазначає, що у період з 24 лютого по квітень 2022 року в м. Чернігові тривали бойові дії, сполучення між м. Чернігів та с. Гутище, Корюківського району Чернігівської області було відновлено лише восени 2022 року, та з цього часу він постійно звертався в усній та письмовій формі до ПАТ «НАСК «Оранта» з приводу страхового випадку, однак в страховій компанії не надавали інформації з приводу страхових виплат і взагалі зазначили про відсутність договору страхування.

Тільки 11 серпня 2023 року ПАТ «НАСК «Оранта» повідомило, що позивачем пропущено строк звернення до компанії і до цього часу страхова компанія не здійснила жодної дії щодо виплат по страховому випадку. Разом із цим, суд не дослідив зазначених доводів і не встановив факт невчинення відповідачем належних дій відповідно до умов договору страхування для встановлення причин та розміру збитків. Вважає відмову відповідача у вигляді страхового відшкодування незаконною, такою, що викликана неналежним і недобросовісним виконанням ним умов договору та порушенням імперативних положень ЦК України та Закону України «Про страхування».

У відзиві на апеляційну скаргу, поданому представником відповідача ПАТ НАСК «Оранта» зазначено, що за договором добровільного страхування майна та тварин, що належать громадянам, від 08 вересня 2021 року, серія 97-20 № 5208153, страхувальником і вигодонабувачем є ОСОБА_1 . У розділі 1. Умови страхування майна вищевказаного договору визначено місцезнаходження застрахованого майна, а саме, АДРЕСА_2 . В усіх документах, що додані до позову, йдеться про будинок АДРЕСА_3 , адже саме будинок АДРЕСА_2 є застрахованим згідно договору добровільного страхування майна та тварин, що належать громадянам, від 08 вересня 2021 року, серія 97-20 № 5208153.

Позивач звернувся до відповідача лише 13 січня 2023 року, тобто термін заяви про виплату страхового відшкодування та повідомлення про настання страхового випадку протерміновано. Також, не були надані документи, які підтверджували настання страхового випадку, правовстановлюючі документи, тощо. У зв`язку із цим страховик не мав можливості вчасно оглянути пошкоджене майно та встановити причинно-наслідкові зв`язки події. У той же час позивач не надає будь-яких документів, якими визначено розмір шкоди заподіяної останньому, звіту, оцінки тощо. Сторона відповідача вважає, що на підставі вищевикладеного, в задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «Оранта» слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів, які б підтвердили настання страхового випадку та визначення розміру збитків за об`єктом страхування, будинку АДРЕСА_1 відповідно до умов страхування договору серія 97-20 № 5208153 від 08 вересня 2021 року.

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 08 вересня 2021 року між ОСОБА_1 та ПАТ НАСК «Оранта» укладено страховий договір серії 97-20 № 5208153, за умовами якого відповідач прийняв на страхування будинок АДРЕСА_1 , відповідно до якого страхова сума становить : житловий будинок - 25 000 грн., господарські будівлі - 5000 грн., всього зі страхування майна - 30 000 грн.

Договір укладено на строк до 18 вересня 2022 року.

Актом про пожежу від 28 березня 2022 року, складеного комісією працівників Корюківського РВ ГУ ДСНС України у Чернігівській області, встановлено, що пожежею знищено господарчу будівлю, розміром 10х5м, АДРЕСА_4 ; також пожежею пошкоджено покрівлю та перекриття нежитлового будинку на площі 85 кв.м. за адресою АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_1 ) ( а.с. 6).

Відповідно до акту обстеження житлового будинку від 31 лютого ( саме так зазначено в акті) 2023 року при обстеженні житлового будинку АДРЕСА_1 виявлено пошкодження покрівлі та перекриття житлового будинку. Частково внутрішнє облицювання стін. Будинок у даному стані не придатний для проживання та потребує ремонтних робіт ( а.с. 8).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 належить на праві власності будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 04.11.2008 року ( а.с. 10-11).

13 січня 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку зі пошкодженням будинку пожежею 28 березня 2022 року та отримав відповідь, що діючі договори між ним та страховою компанією станом на 25 січня 2023 року - відсутні ( а.с. 13)

27 липня 2023 року позивач, посилаючись на страховий договір серії 97-20

№ 5208153 від 08 вересня 2021 року звернувся із заявою до ПАТ НАСК «Оранта» про виплату страхового відшкодування за пошкоджений будинок АДРЕСА_1 .

11 серпня 2023 року директором ПАТ НАСК «Оранта» позивачу було надано відповідь на заяву щодо виплати страхового відшкодування, в якій повідомлено, що відповідно до п. 4.5 договору, у разі загибелі, пошкодження застрахованого майна для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру збитку страхувальник зобов`язаний подати, зокрема, письмову заяву про страхову виплату протягом 3 робочих днів з дня настання страхового випадку. Оскільки ОСОБА_1 щодо події, яка сталася 28 березня 2022 року звернувся лише 13 січня 2023 року, то термін подачі заяви пропущено.

Крім того, на момент подання заяви не було надано документи, підтверджуючі настання страхового випадку: документи, що підтверджують майнові права, фото пошкодженого майна тощо. Таким чином ПАТ НАСК «Оранта» не мала можливості вчасно оглянути пошкоджене майно та встановити причинно-наслідкові зв`язки події. Тому у виплаті страхового відшкодування відмовлено.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про страхування» ( що був чинним на час виникнення спірних правовідносин) добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства

Положеннями ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника.

Згідно з частиною другою статті 26 Закону України «Про страхування» та частини другої статті 991 ЦК України договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Отже, страховик та страхувальник як сторони договору страхування за взаємною згодою можуть самостійно визначати предмет договору страхування, права та обов`язки сторін, підстави для виплати/відмови у виплаті страхового відшкодування тощо.

Зміст договору складається з умов, які визначаються на власний розсуд та за погодженням сторін та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Сторони договору страхування, укладаючи договір, з урахуванням принципу свободи договору вільно, на власний розсуд, правомірно та без порушень імперативних положень актів цивільного законодавства самостійно врегулювали свої відносини на власний розсуд, визначивши у розділі 1. Умови страхування майна вищевказаного договору місцезнаходження застрахованого майна, а саме, АДРЕСА_2 .

Відповідно до пункту 4.5.1 договору страхування серії 97-20 № 5208153 від 08 вересня 2021 року, у разі загибелі, пошкодження, викрадення застрахованого майна для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру збитків страхувальник зобов`язаний подати такі документи: письмова заява про страхову виплату протягом трьох робочих днів з дня страхового випадку; договір; висновок про факт, обставини, причини настання та характер збитків від державних установ та/або інших компетентних органів; фотографії пошкодженого майна; документи (розрахунки, квитанції та інші первинні документи, що мають відношення до застрахованого майна); документи, що підтверджують майнові права страхувальника у загиблому (знищеному) та/або пошкодженому майні; документи, що підтверджують вартість застрахованого майна; документи, які підтверджують розмір заподіяних збитків.

Пунктом 4.7.1 договору страхування визначено, що страхова виплата здійснюється страховиком згідно з договором та законодавством України на підставі заяви страхувальника ( його правонаступника або вигодонабувача), яка подається протягом 3 робочих днів, і страхового акту, що складається страховиком упродовж 10 робочих днів після отримання всіх необхідних документів, зазначених у п. 4.5.1 та/або 4.5.2 договору.

За наданими позивачем доказами вбачається, що внаслідок пожежі будинок АДРЕСА_1 . Відповідно акту від 28 березня 2022 року, пожежею знищено господарчу будівлю, розміром 10х5м, АДРЕСА_4 ; також пожежею пошкоджено покрівлю та перекриття нежитлового будинку на площі 85 кв.м. за адресою АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_1 ).

Відтак, позивач не надав в розпорядження суду докази, які б підтверджували настання страхового випадку за об`єктом страхування, будинку АДРЕСА_1 відповідно до умов страхового договору серії

97-20 № 5208153 від 08 вересня 2021 року.

Крім того, ні при зверненні до страхової компанії, ні при зверненні з даним позовом до суду, позивачем не було подано документів, що підтверджують вартість застрахованого майна, та документів, які підтверджують розмір заподіяних збитків, надання яких необхідне згідно з умовами договору.

Також, враховуючи, що відповідно до матеріалів справи, позивач вперше звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування 13 січня 2023 року, тобто більш ніж через дев`ять місяців після пожежі, страховик ПАТ НАСК «Оранта» обґрунтовано зазначив про відсутність можливості вчасно оглянути пошкоджене майно.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про страхування» ( що був чинним на час виникнення спірних правовідносин), страхувальник зобов`язаний, серед іншого, повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування.

Статтею 26 вказаного Закону передбачено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: у разі надання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; інші випадки, передбачені законом.

У зв`язку із ненаданням позивачем доказів про виникнення пожежі саме на застрахованому об`єкті за адресою: АДРЕСА_2 , значним простроченням строків звернення з заявою про страхове відшкодування, що унеможливило своєчасний огляд пошкодженого майна страховиком, ненаданням документів, які підтверджують розмір заподіяних збитків, надання яких необхідне згідно з умовами договору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові у зв`язку із його недоведеністю.

В апеляційній скарзі позивач посилається на висновки Верховного Суду у постановах від 04 листопада 2019 року у справі № 501/5264/15 та від 26 березня 20218 року у справі № 916/4613/15 про те, що несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних причин про настання страхового випадку можуть бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише в тому разі, якщо вони позбавили страховика можливості дізнатись, чи є ця подія страховим випадком.

Також позивач зазначає, що лише восени 2022 року зміг приїхати до села, і після цього постійно звертався в усній та письмовій формі до страховика, який ігнорував його звернення та не надавав інформацію з приводу страхових виплат.

Проте зазначені доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки перше звернення позивача до ПАТ НАСК «Оранта», наявне у матеріалах справи, містить дату 13 січня 2023 року. При цьому матеріали справи не містять даних, що позивачем були виконані вимоги пункту 4.5.1 договору страхування щодо надання страховику всіх необхідних документів для виплати страхового відшкодування, зокрема, документів, що підтверджують розмір заподіяних збитків.

Відповідно до п. 4.6.1 договору страхування, страхова виплата щодо застрахованого майна проводиться виключно за прямі збитки, заподіяні внаслідок пошкодження, втрати, знищення застрахованого майна, і визначається страховиком після отримання документів від страхувальника відповідно до переліку, зазначеного у п. 4.5.1 договору.

Як вбачається з акту обстеження житлового будинку позивача комісією Сосницької селищної ради у лютому 2023 року, у результаті пожежі пошкоджено покрівлю та перекриття житлового будинку, частково внутрішнє облицювання стін. Будинок у такому стані непридатний для проживання і потребує проведення ремонтних робіт.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Однак, доказів розміру заподіяних збитків також не було подано позивачем і до суду першої інстанції, а тому, за відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів розміру збитків, заподіяних позивачу внаслідок пошкодження будинку, суд позбавлений можливості самостійно визначити суму відшкодування.

Зазначена позивачем у позові сума відшкодування в розмірі 30 000 грн. є загальною страховою сумою за договором, тоді як розмір страхової виплати визначається, виходячи із умов п. 4.6 договору страхування.

З огляду на викладене, інші доводи апеляційної скарги позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до страховика з заявою, щодо відсутності у АДРЕСА_2 , тоді як дійсний номер застрахованого будинку є АДРЕСА_1 , висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки позовні вимоги є недоведеними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні суду.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду з підстав, визначених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.