Справа № 347/686/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі :

головуючої - судді : Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

з участю адвоката Атаманюка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Матеївецької сільської ради про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Матеївецької сільської ради звернулася в суд із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мотивуючи тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Трач, Косівського району, Івано-Франківської області.

Із 2005 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спочатку деякий час вони зустрічалися, а в подальшому стали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу по АДРЕСА_1 . Від спільного проживання у них дітей немає.

За час проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку, робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, будували та реалізовували свої сімейні плани крім того всі свята проводили разом. Вони підтримували, поважали та дбали одне про одного, спільно проживали з 2005 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 47 років ОСОБА_2 раптово помер. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина. До спадково майна відноситься земельна ділянка площею 7,28 га, яка розташована на території Березинської селищної Ради Тарутинського району Одеської області. Матір померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає по АДРЕСА_2 , не претендує на земельну ділянку. Від матері ОСОБА_3 є письмова заява в матеріалах спадкової справи. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, відсутні.

Заявник, ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса, де отримала роз`яснення у неможливості видачі свідоцтва про спадщину через відсутність документів, які встановлюють факт родинних зв`язків зі спадкодавцем, у зв`язку із чим звернулася до суду із вказаною заявоюпро встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Просить заяву задоволити.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала з підстав викладених в письмовій заяві яку просила задоволити.

Представник заінтересованої особи : виконавчого комітету Матеївецької сільської ради в судове засідання не з`явився, будучи своєчасно та належним чином повідомленим, причина неявки суду невідома.

Суд вислухавши заявника ОСОБА_1 , позицію її представника - адвоката Атаманюка В.М., що брав участь в розгляді справи в режимі відео конференції, вивчивши матеріали справи вважає що в задоволенні заяви слід відмовити виходячи із наступних підстав:

Заявник в справі ОСОБА_1 в поданій на розгляд суду заяві стверджує, що із 2005 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із яким проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу по АДРЕСА_1 .

Із долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про смерть (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 47 років.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина. До спадково майна відноситься земельна ділянка площею 7,28 га, яка розташована на території Березинської селищної Ради Тарутинського району Одеської області.

В підтвердження належності ОСОБА_2 земельної ділянки площею 7,28 га, яка розташована на території Березинської селищної Ради Тарутинського району Одеської області до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.12.2003 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.12) а також копії Державного акту виданого на ім`я ОСОБА_2 (а.с.13).

При зверненні ОСОБА_1 до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Григорець В.М. роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності документів в підтвердження факту родинних відносин із спадкодавцем.

В підтвердження факту спільного проживання заявник долучила до матеріалів справи заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак суд звертає що вказані заяви є ідентичними за своїм змістом, що викликає сумнів в їх об`єктивності.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Судовим розглядом встановлено, що факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно заявнику для оформлення права власності на спадкову земельну ділянку.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання коштів, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те що між сторонами склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20,від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20).

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність, допустимість і достатність таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Заявник як на підтвердження факту проживання заявниці однією сім`є з померлим ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період - не менше п`яти років до дня смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_3 посилається лише на ідентичні за своїм змістом заяви свідків, та акт обстеження матеріально-побутових умов та довідку Матеївецької сільської ради .

Однак, суд не може визнати надані документи належним та достовірним доказом, оскільки вони не містить конкретної інформації щодо предмету доказування.

Предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

На переконання суду, зазначені в письмових доказах загальні відомості що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2005 року проживав спільно з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 АДРЕСА_1 , не підтверджують наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, із різницею у віці між ними в 23 роки, та не можуть бути покладені в основу доказування у даній справі.

Інших доказів ні заявником, ні її представником до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, метою звернення заявника ОСОБА_1 до суду є встановлення юридичного факту - факту проживання однією сім`єю із померлим ОСОБА_2 для подальшого визнання за нею права на оформлення спадкового майна - земельної ділянкиплощею 7,28 га, яка розташована на території Березинської селищної Ради Тарутинського району Одеської області.

Слід зазначити, що факт спільного проживання сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (ст.89 ЦПК України).

Разом із тим суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 січня 2024 року у справі №523/14489/15-ц зазначила, що вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу може бути вирішена в порядку окремого судового непозовного цивільного судочинства, що передбачено розділом ІV ЦПК України, у випадку, якщо між сторонами не існує спору. Вимоги про встановлення юридичного факту не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав власника.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що надані стороною заявника докази в своїй сукупності не доводять факту спільного проживання, ведення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 спільного господарства, наявності у них спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї на підставі якого можливо було б встановити факт, що заявник була членом сім`ї ОСОБА_2 та що вони проживали однією сім`єю.

Поняття сімейний бюджет означає заробіток коштів членами сім`ї, їх розподіл та витрати в інтересах сім`ї, чого заявником не доведено .

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення факту, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 з 2005 року проживали однією сім`єю у зв`язку з недоведеністю їх спільного проживання та ведення ними спільного господарства, наявності в них спільного бюджету, спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, зо в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі наведеного, ст. ст. 3, 74 СК України, керуючись ст. ст. 293, 315-316 ЦПК України, суд ,

в и р і ш и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Матеївецької сільської ради про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк