ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 677/320/23

Провадження № 22-ц/820/715/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., П`єнти І.В.,

секретар судового засідання - Дубова М.В.,

за участю: представника відповідача - Биченко І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №677/320/23 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2025 року, в складі судді Шовкуна В.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Красилівської міської ради Хмельницької області про стягнення моральної шкоди та ОСОБА_2 до Красилівської міської ради Хмельницької області про стягнення моральної шкоди,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути на його користь з Красилівської міської ради 250000 грн моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 31 травня 2022 року Хмельницьким окружним адміністративним судом у справі №560/4195/22, за його позовом, було ухвалено рішення, яким визнано протиправною бездіяльність Красилівської міської ради Хмельницької області щодо відсутності належного реагування та контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, зокрема щодо незаконного влаштування місць для паркування з обмежуючими пристроями біля житлового будинку по АДРЕСА_1 та зобов`язано Красилівську міську раду Хмельницької області здійснити контроль та вжити передбачені законодавством заходи за станом благоустрою, зокрема щодо належного реагування на звернення ОСОБА_1 про незаконне влаштування місць для паркування біля житлового будинку по АДРЕСА_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Вказане рішення Красилівською міською радою не виконано, відповідач належним чином не відреагував на звернення позивача від 17 червня 2021 року відповідно до Закону України «Про звернення громадян», не вирішив порушених у його зверненні питань та не здійснив самоврядний контроль за станом благоустрою у формі розгляду його звернення відповідно до пункту 2 частини 3 статті 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів». У зв`язку з протиправними діями та бездіяльністю відповідача, ОСОБА_1 був змушений витрачати свій час та кошти для отримання юридичних консультацій та в подальшому неодноразово надсилати заяви по суті у справах №560/10805/21 та №560/4195/22, з метою відновлення справедливості. Внаслідок ігнорування його законних прав та інтересів, необхідність неодноразово направляти до суду документи для захисту і відновлення його прав, які й так є гарантованими Конституцією України, йому було завдано психологічних та душевних страждань, принижено його честь, репутацію та гідність, що, зокрема, проявилось у поганому самопочутті, пригніченому та нестійкому настрої, важкості виконання повсякденних обов`язків, порушенні сну, побоюванні про майбутній стан здоров`я, враховуючи те, що він є інвалідом третьої групи. Порушення його прав призводить до втрати душевної рівноваги, для відновлення якої йому доводиться докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим він позбавлений можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати, для чого йому потрібен виважений стан емоційного спокою. Йому доводиться додатково дисциплінувати себе, витрачати набагато більше часу для підтримки необхідної продуктивності праці, що впливає на його фізичний та моральний стан. Окрім цього, порушення його прав призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків та стосунків з сім`єю, друзями та знайомими, з якими він був змушений проводити менше часу через його важкий психологічний та емоційний стан. Вважає, що йому завдано моральної шкоди, розмір якої він оцінює у 250000 гривень і вважає, що такий розмір є обґрунтованим, відповідає принципам розумності та виваженості, співвідноситься з характером та обсягом його страждань і переживань, їх тривалості, його стану здоров`я, істотності вимушених змін у його життєвих стосунках, що пов`язано з тривалими протиправними діями та бездіяльністю відповідача.

В березні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути на його користь з Красилівської міської ради 100000 грн моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з травня 2021 року біля житлового будинку по АДРЕСА_1 було облаштовано місця (майданчик) для паркування автотранспорту з встановленням обмежуючих пристроїв на території між тротуаром та вищезазначеним будинком, а також демонтовано бордюр, що розділяв проїзну частину автомобільної дороги та тротуар. Особи, які незаконно демонтували обмежуючий бордюр, з травня 2021 року, без жодних законних підстав, здійснюють заїзд через тротуар на незаконно влаштований ними майданчик для паркування автотранспорту з встановленням обмежуючих пристроїв на території між тротуаром та будинком по АДРЕСА_1 тананосять шкоду йому, як власнику приміщення на першому поверсі будинку (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »). 17 червня 2021 року його батько, ОСОБА_1 , звернувся до міського голови Островської Н.В. із письмовою заявою, в якій вказав, що біля житлового будинку по АДРЕСА_1 невідомими йому особами, ймовірно жителями цього будинку, демонтовано бордюр, який розділяє проїзну частину автомобільної дороги та тротуар, влаштовано заїзд через тротуар та місця для паркування автотранспорту з встановленням обмежуючих пристроїв на території між тротуаром та вищезазначеним будинком. У цій заяві ним було повідомлено, що відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку територія між тротуаром та будинком є власністю жителів територіальної громади м. Красилова і не відноситься до земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0795, призначеної для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. 31 травня 2022 року Хмельницьким окружним адміністративним судом у справі №560/4195/22, за позовом ОСОБА_1 , ухвалено рішення, яким визнано протиправною бездіяльність Красилівської міської ради Хмельницької області, яка полягала у відсутності належного реагування та контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, зокрема щодо незаконного влаштування місць для паркування з обмежуючими пристроями біля житлового будинку по АДРЕСА_1 та зобов`язано Красилівську міську раду Хмельницької області здійснити контроль та вжити передбачені законодавством заходи за станом благоустрою, зокрема щодо належного реагування на звернення ОСОБА_1 про незаконне влаштування місць для паркування біля житлового будинку по АДРЕСА_1 . Вказане рішення Красилівською міською радою у відповідний спосіб та порядок не виконано, відповідач належним чином не відреагував на звернення від 17 червня 2021 року відповідно до Закону України «Про звернення громадян», не вирішив порушених у зверненні питань та не здійснив самоврядний контроль за станом благоустрою у формі розгляду його звернення відповідно до пункту 2 частини 3 статті 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Майже впродовж двох років відповідач продовжує вчиняти протиправні дії та бездіяльність, порушуючи його права та спричиняючи йому моральну шкоду. Тривале порушення його прав відповідачем перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із заподіяною моральною шкодою, характер порушень призводить до його морального болю, стресу, занепокоєння, постійної тривоги, страждань, приниження, глибокого відчуття несправедливості та розчарування діями суб`єкта владних повноважень. Протиправні дії та бездіяльність відповідача призвели до незаконного паркування автотранспорту, що знижує ринкову вартість приміщення, зменшує комерційний потенціал та знищує (руйнує) його, що завдає йому моральної шкоди. Влаштування незаконного майданчика для паркування автотранспорту призвело та наразі продовжує призводити до руйнування конструкцій житлового будинку та постійного шуму від автотранспорту, що вчиняє заїзд та виїзд безпосередньо під вікнами його приміщення, регулярного шуму сигналізації автотранспорту, що незаконно знаходиться біля його приміщення, у вікна магазину потрапляє сліпуче світло від фар автомобілів у вечірній час, викиди вихлопних газів автотранспорту забруднюють повітря на території, а також потрапляє у приміщення, постійних слідів шин та накопичення бруду на прилеглій до приміщення території, правопорушники часто використовують хімічні засоби для миття свого автотранспорту, що забруднює прилеглу до приміщення територію. Вважає, що йому завдано та продовжує завдаватись моральна шкода, розмір якої він оцінює у 100000 гривень і вважає, що такий розмір шкоди є обґрунтованим, відповідає принципам розумності та справедливості, оскільки співвідноситься з характером та обсягом його страждань і переживань, їх тривалості.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 10 березня 2023 року відкрито провадження у справі №677/336/23 за позовом ОСОБА_2 ОСОБА_2 до Красилівської міської ради Хмельницької області про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 червня 2023 року об`єднано цивільні справи №677/320/23 та №677/336/23 в одне провадження, присвоєно об`єднаній справі №677/320/23.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Красилівської міської ради Хмельницької області про стягнення моральної шкоди та ОСОБА_2 до Красилівської міської ради Хмельницької області про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду мотивоване відсутністю належних та допустимих доказів, що підтверджують вчинення протиправних дій відповідачем щодо позивачів, завдання їм моральної шкоди, спричиненої такими діями, та причинного зв`язку між протиправними діями та заявленою шкодою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом застосовано норми права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду. Зазначає, що мотивуючи відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2024 року у справі №560/156/23, якою скасовано рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/156/23, яким визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради від 12 липня 2022 року №739, а також постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 від 15 серпня 2022 року. Вказані обставини, на думку суду, свідчать про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі №560/4195/22. Однак, в рішенні судом першої інстанції не враховано подані позивачами клопотання про приєднання до матеріалів справи ухвал Верховного Суду про відкриття касаційного провадження у справі №560/156/23. Таким чином, суд мав би зупинити провадження у справі на підставі пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України до ухвалення Верховним Судом рішення у справі №560/156/23. 22 січня 2025 року Верховним Судом ухвалено постанову у справі №560/156/23, якою касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено, постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Вважає, що висновок суду першої інстанції про ненадання позивачем належних та допустимих доказів, що підтверджують вчинення протиправних дій відповідачем, завдання моральної шкоди та причинного зв`язку між протиправними діями та заявленою шкодою не відповідає обставинам справи. Відповідач не тільки не виконує рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі №560/4195/22, а й нехтує своїм обов`язком, встановленим частиною 1 статті 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», здійснювати самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів. Порушення прав позивача призводить до втрати душевної рівноваги, для відновлення якої доводиться докладати додаткових зусиль, позивачу завдано психологічних та моральних страждань, принижено його честь, репутацію та гідність, що проявилось, зокрема, у поганому самопочутті, пригніченому та нестійкому настрої, важкості виконання повсякденних обов`язків, дратівливості, порушенні сну, побоюванні про майбутній стан здоров`я. Незаконною бездіяльністю Красилівської міської ради порушено його право, як громадянина, володіти та користуватись земельною ділянкою, яка належить територіальній громаді міста Красилова. Завдана позивачу моральна шкода полягає також у душевних стражданнях, яких він зазнав, у зв`язку із протиправною поведінкою (діях, бездіяльності) службових осіб органу місцевого самоврядування щодо його сина ОСОБА_2 , права якого, як власника приміщення на першому поверсі будинку по АДРЕСА_1 (магазин «Банк пива»), порушуються бездіяльністю відповідача, а також нанесена та продовжує наноситись шкода належному йому на праві приватної власності нерухомому майну. Протиправні дії та бездіяльність відповідача призвели до незаконного паркування автотранспорту, що знижує ринкову вартість приміщення, зменшує комерційний потенціал та знищує (руйнує) його, що завдає йому моральної шкоди, розмір якої на рівні 250000 грн вважає обґрунтованим та таким, що відповідає принципам розумності та виваженості, оскільки співвідноситься з характером та обсягом його страждань і переживань, їх тривалості, його стану здоров`я, істотності вимушених змін у його життєвих відносинах.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 обґрунтована тим, що судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом застосовано норми права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду. Зазначає, що мотивуючи відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2024 року у справі №560/156/23, якою скасовано рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/156/23, яким визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради від 12 липня 2022 року №739, а також постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 від 15 серпня 2022 року. Однак, в рішенні судом першої інстанції не враховано подані позивачами клопотання про приєднання до матеріалів справи ухвал Верховного Суду про відкриття касаційного провадження у справі №560/156/23. Таким чином, суд мав би зупинити провадження у справі на підставі пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України до ухвалення Верховним Судом рішення у справі №560/156/23. 22 січня 2025 року Верховним Судом ухвалено постанову у справі №560/156/23, якою касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено, постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі №560/4195/22, за позовом ОСОБА_1 , визнано протиправною бездіяльність Красилівської міської ради Хмельницької області, яка полягала у відсутності належного реагування та контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, зокрема щодо незаконного влаштування місць для паркування з обмежуючими пристроями біля житлового будинку по АДРЕСА_1 та зобов`язано Красилівську міську раду Хмельницької області здійснити контроль та вжити передбачені законодавством заходи за станом благоустрою, зокрема щодо належного реагування на звернення ОСОБА_1 про незаконне влаштування місць для паркування біля житлового будинку по АДРЕСА_1 . Вказане рішення Красилівською міською радою у відповідний спосіб та порядок не виконано, відповідач належним чином не відреагував на звернення від 17 червня 2021 року відповідно до Закону України «Про звернення громадян», не вирішив порушених у зверненні питань та не здійснив самоврядний контроль за станом благоустрою у формі розгляду його звернення відповідно до пункту 2 частини 3 статті 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Майже впродовж двох років відповідач продовжує вчиняти протиправні дії та бездіяльність, порушуючи його права та спричиняючи йому моральну шкоду. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою (діях та бездіяльності) посадових осіб органу місцевого самоврядування, якою порушуються його права як власника приміщення на першому поверсі будинку по АДРЕСА_1 . Протиправні дії та бездіяльність призвели до незаконного паркування автотранспорту, що знижує ринкову вартість приміщення, зменшує комерційний потенціал та знищує (руйнує) його, що завдає йому моральної шкоди. Влаштування незаконного майданчика для паркування автотранспорту призвело до руйнування конструкцій житлового будинку та постійного шуму від автотранспорту, що вчиняє заїзд та виїзд безпосередньо під вікнами його приміщення, регулярного шуму сигналізації автотранспорту, що незаконно знаходиться біля його приміщення, викиди вихлопних газів автотранспорту забруднюють повітря на території, а також потрапляють у приміщення, постійних слідів шин та накопичення бруду на прилеглій до приміщення території, правопорушники часто використовують хімічні засоби для миття свого автотранспорту, що забруднює прилеглу до приміщення територію. Тривале порушення його прав відповідачем перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із заподіяною моральною шкодою, характер порушень призводить до його морального болю, стресу, занепокоєння, постійної тривоги, страждань, приниження, глибокого відчуття несправедливості та розчарування діями суб`єкта владних повноважень. Вважає, що йому завдано та продовжує завдаватись моральна шкода, розмір якої він оцінює у 100000 гривень і вважає, що такий розмір шкоди є обґрунтованим, відповідає принципам розумності та справедливості, оскільки співвідноситься з характером та обсягом його страждань і переживань, їх тривалості.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 21 лютого 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ухвалою суду від 03 березня 2025 року справу призначено до судового розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу Красилівська міська рада просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказує що позивачі не зазначили обставин, якими вони обґрунтовують свої вимоги щодо протиправності дій чи бездіяльності міської ради при здійсненні владних управлінських функцій та наявність порушень їхніх законних прав, свобод чи інтересів, не надали доказів на підтвердження порушення їхніх прав з боку відповідача. Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві вказує, що також зазнав моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях щодо його сина ОСОБА_2 , права якого, як власника магазину «Банк пива» на першому поверсі будинку по АДРЕСА_1 , порушуються бездіяльністю відповідача, а також нанесена шкода нерухомому майну, оскільки припарковані транспортні засоби створюють шум, заїзд та виїзд знаходяться безпосередньо під вікнами магазину, забруднюються прилеглі території та руйнуються конструкції житлового будинку. Однак, вказані твердження не підтверджено жодними доказами. Крім того, ні власники квартир у будинку по АДРЕСА_1 , ні ОСББ «Добробут-2010» не звертались до міської ради з цього приводу. Зазначає, що судове рішення у справі №560/4195/22 виконане Красилівською міською радою, про що свідчить постанова про закриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 від 15 серпня 2022 року. Таким чином, у зв`язку з відсутністю неправомірних дій з боку Красилівської міської ради, немає підстав для стягнення моральної шкоди.

В судовому засіданні представник відповідача Красилівської міської ради - Биченко І.В. в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечила, просила залишити без змін рішення суду першої інстанції з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Апелянт ОСОБА_1 про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Апелянт ОСОБА_2 про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом Красилівської міської ради, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Красилівської міської ради, яка полягає у відсутності належного реагування та контролю за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування, а саме відсутність дій щодо ліквідації незаконно влаштованого паркування транспортних засобів між тротуаром та житловим будинком по АДРЕСА_1 ; зобов`язати вчинити дії щодо ліквідації незаконно влаштованого паркування транспортних засобів між тротуаром та житловим будинком по АДРЕСА_1 , у тому числі, відновити поверхню тротуару та обмежуючий бордюр, який розділяє проїзну частину дороги від тротуару біля житлового будинку по АДРЕСА_1 , демонтувати незаконно влаштовані місця для паркування та встановлені на них обмежуючі пристрої, які обмежують право користування земельною ділянкою, встановити попереджувальні та/або заборонні дорожні знаки, таблички.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі №560/4195/22 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Красилівської міської ради Хмельницької області, яка полягає у відсутності належного реагування та контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, зокрема щодо незаконного влаштування місць для паркування з обмежуючими пристроями біля житлового будинку по АДРЕСА_1 . Зобов`язано Красилівську міську раду Хмельницької області здійснити контроль та вжити передбачені законодавством заходи за станом благоустрою, зокрема щодо належного реагування на звернення ОСОБА_1 про незаконне влаштування місць для паркування біля житлового будинку по АДРЕСА_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили 01 червня 2022 року.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (стаття 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Отже, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як вказані органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17 листопада 2020 року у справі №686/10710/18, від 20 вересня 2021 року у справі №686/8422/20, від 25 жовтня 2021 року у справі № 686/27099/20, від 15 листопада 2021 року у справі №686/24617/20.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

У постанові Верховного Суду від 01 березня 2021 року в справі №466/8242/18 зазначено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за статтями 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року в справі №197/1330/14-ц зазначив, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №750/1591/18-ц вказано, що згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини право заявника на відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного рішення, за що держава несе відповідальність, презюмується.

Обґрунтовуючи наявність підстав для задоволення позову, позивачі посилались на ту обставину, що факт неправомірної бездіяльності відповідача встановлено судовим рішенням, а тривале невиконання судового рішення завдало їм моральних страждань.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі посилались на ту обставину, що протиправність дій Красилівської міської ради встановлена рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі №560/4195/22. Проте, рішення суду не виконане, внаслідок чого позивачам завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку з бездіяльністю посадових осіб органу місцевого самоврядування.

Колегія суду звертає увагу, що сам лише факт ухвалення цього рішення не може бути самостійною та достатньою підставою стверджувати про спричинення позивачам моральної шкоди та не звільняє їх від обов`язку надати докази на підтвердження наявності всіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення, яке є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності заподіяння моральної шкоди.

Крім того, позивач ОСОБА_1 в суді першої інстанції підтвердив, що 15 серпня 2022 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) була винесена постанова про закриття (закінчення) виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від, яка вказує на те, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі №560/4195/22 виконане.

Відомості про оскарження вказаної постанови та її скасування в матеріалах справи відсутні, тобто вона є чинною, а тому доводи позивачів з даного приводу є необґрунтованими.

З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачами належними та допустимими доказами не доведено факту та розміру завданої їм моральної шкоди внаслідок невиконання відповідачем судового рішення, а також відсутній причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та завданою шкодою.

Подібні висновки зроблені у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі №757/74887/17-ц

За встановлених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Судові витрати

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2025 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 березня 2025 року.

Судді Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

І.В. П`єнта