ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/19353/24

Провадження № 22-ц/820/386/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю позивачки та її представника,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Заворотної О.Л. від 23 вересня 2024 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що перебувала з останнім у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 02 жовтня 2012 року. Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 березня 2018 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Проте розмір вказаних аліментів не покриває й половини повсякденних витрат на утримання доньки. Дитина за станом здоров`я потребує додаткових витрат на лікування алергії та ордотонтичну медичну допомогу, тому просила стягнути з відповідача 113964 гривень, що становить 1/2 частину фактично понесених нею витрат на лікування дитини.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину в розмірі 113964 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду як незаконне та відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що загальна сума аліментів, яка щомісяця відраховується з його доходів, становить близько 6000 гривень. Протягом тривалого часу у нього є проблеми зі здоров`ям, він потребує постійного медичного нагляду та лікування. За останні роки ОСОБА_2 переніс три хірургічні операції, на які витратив свої заощадження. Також на утриманні відповідача перебувають неповнолітній син та дружина. Дружина перебуває у відпустці для догляду за дитиною та не отримує дохід, тому відповідач забезпечує сім`ю самостійно. Ним сплачуються аліменти на доньку в розмірі, що вдвічі більший від прожиткового мінімуму, а тому з врахуванням обов`язку матері приймати участь у матеріальному забезпеченні дитини хоча б в такому ж розмірі, спільно понесені відповідачем та позивачем витрати на дитину є достатніми, щоб покривати не тільки аліменти, а й додаткові витрати.

У відзиві позивач ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначає, що проблеми зі здоров`ям у дитини потребують довготривалого та дороговартісного лікування і є особливими обставинами, які не можуть бути вирішені за рахунок щомісячних аліментів, які сплачує відповідач. Посилання відповідача на неспроможність нести додаткові витрати в розмірі, визначеному судом, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 березня 2018 року у справі №686/23956/17 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Донька ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю. Відповідач не бере участь у додаткових витратах на дитину.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, понесені позивачкою додаткові витрати обумовлені особливими обставинами - хворобами дитини, а тому частина понесених додаткових витрат на лікування дитини підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 1 статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до частини 2 статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, за змістом наведених норм права, в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові витрати, розмір яких має визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи наявність захворювань, що зумовлюють необхідність лікування, оздоровлення тощо.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Суд першої інстанції правильно констатував, що позивачка довела достатніми та допустимими доказами наявність у доньки захворювань алергічного характеру, що зумовлюють необхідність її тривалого лікування, а також потребу дитини в ордотонтичній медичній допомозі, ці обставини не заперечуються і апелянтом.

На підтвердження понесених витрат на лікування дитини в сумі 227928 грн. позивачка надала медичні документи, відповідно до яких для ОСОБА_3 призначено лікування, квитанції та чеки про оплату наданих послуг та придбаних ліків згідно з рекомендаціями лікарів, а також проїздні документи дитини до м.Києва, де їй щомісячно надаються медичні послуги (а.с.14-122).

З урахуванням принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягненню з відповідача половини понесених позивачкою витрат на лікування дитини у розмірі 113964 грн.

Доводи апелянта про фінансову неспроможність нести такі додаткові витрати на дитину з врахуванням змісту статті 185 СК України не мають істотного значення для вирішення цього спору.

У відзиві позивач заявила про стягнення з відповідача 10000 грн. понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 3 статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат.

За змістом частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката можуть бути: договір про надання правової допомоги, довіреність, ордер, доручення органу, уповноваженого на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК).

Згідно з частиною 6 статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно договору про надання професійної правничої допомоги від 10.01.2025 року адвокат Терлич В.Г. надає правничу допомогу ОСОБА_1 на стадії апеляційного провадження у цій справі. За пуктами 4.1, 4.4. сторони погодили, що отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі фіксованого гонорару, який є розумним та враховує час, який адвокат буде витрачати на ведення даної справи, розмір гонорару складає 10000 грн.

Відповідно до акту-прийому передачі наданих правових послуг на професійну правничу допомогу за договором від 10 січня 2025 року, адвокат Терлич В.Г. надав ОСОБА_1 такі юридичні послуги: ознайомлення з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2024 року; ознайомлення з матеріалами справи в Хмельницькому апеляційному суді; консультація клієнта щодо правових питань відповідно до законодавства України та інформування клієнта про існуючу судову практику зі спірних питань щодо стягнення додаткових витрат на дитину у зв`язку з її лікуванням, роз`яснення з правових питань відповідно до законодавства України; визначення правової позиції у справі; підготовка відзиву на апеляційну скаргу, погодження його змісту з клієнтом, подання його до суду в передбачені строки, представництво інтересів клієнта в судових засіданнях в Хмельницькому апеляційному суді фіксований гонорар 10000 грн.

Відповідно до квитанції від 10.01.2025 року ОСОБА_1 сплатила адвокату Терличу В.Г. гонорар 10000 грн.

ОСОБА_2 та його представник не подали заяви щодо неспівмірності понесених судових витрат зі складністю справи тощо.

Відтак з врахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України понесені ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з ОСОБА_2 в сумі 10000 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 20 березня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк