Справа №173/706/25
Провадження №2-н/173/98/2025
У Х В А Л А

іменем України

24 березня 2025 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, Петрюк Т.М., розглянувши заяву про видачу судового наказу товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», розташоване за адресою: вул. Січових Стрільців, 4Д, м. Дніпро, до ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомо, про стягнення заборгованості,-

Встановила:

20.03.2025 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява про видачу судового наказу товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В даній заяві заявник просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості за використану електричну енергію з відповідачів солідарно у розмірі 50418,88 грн. та судові витрати.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник просить стягнути з боржників заборгованість за використану електричну енергію за період з 01.08.2021 року по 28.02.2022 року.

П. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Так, вбачається, що в даному випадку, заявник звернувся до суду із даною заявою про видачу судового наказу 20.03.2025 року, тобто з пропуском строку позовної давності, встановленої законом.

Заявник посилається на те, що відповідно до постанови КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 12 березня 2020 року в Україні було запроваджено карантин. Постановою КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 №1236, зі змінами дію карантину продовжено до 30 червня 2023 року.

Відповідно до п. 12 "Прикінцевих та перехідних положеннь", яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Тобто строк позовної давності встановлений законом продовжено до 30 червня 2023 року і не є пропущеним.

Окрім того, заявник посилається також на те, що у період дії в Україні воєнного стану, позовна давність продовжується на строк його дії. А продовження строків у свою чергу, свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні. Таким чином, строк позовної давності продовжено і не є пропущеним.

Стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин переривання строку позовної давності. Проте, пропуск строку позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Отже, враховуючи викладене, з огляду на зазначені положення закону, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу за наведеною заявою.

Разом з тим, слід зауважити, що відповідно до ч. 2 ст. 166 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 164 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 165, 166 ЦПК України,-

Ухвалила:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів, від дня складання повного тексту шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.М. Петрюк

Направлена до ЄДРСР: 24.03.2025 року

Набирає чинності: 09.04.2025 року