Справа № 683/560/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Кутасевич О.Г.

за участі секретаря судового засідання Братенка В.В.

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/560/25, 2/683/566/2025 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на період навчання,

в с т а н о в и в:

20 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 і просила стягувати з нього на свою користь аліменти на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період її навчання у Польсько-Українському освітньому центрі Міжрегіональної академії управління персоналом (вищої школи внутрішньої безпеки м. Лодзь), у розмірі 7495 гривень щомісячно, починаючи з 30 серпня 2024 року і до закінчення дочкою навчання - 30 серпня 2029 року.

В обґрунтування заявленого позову вказувала, що в період шлюбу у них з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка ОСОБА_4 , яка досягла повноліття та навчається на заочній формі навчання у Польсько-Українському освітньому центрі Міжрегіональної академії управління персоналом (вищої школи внутрішньої безпеки м. Лодзь) та факультеті психології, термін навчання: з 30 серпня 2024 року по 30 серпня 2029 року. Оскільки дочка ОСОБА_5 фактично навчається на денній формі навчання й не має можливості працювати, тому потребує матеріальної допомоги на оплату навчання (6848 грн за контрактом в рахунок оплати у Вищій школі Внутрішньої безпеки та 12000 за контрактом за послуги Академії), проживання у гуртожитку в м. Хмельницькому (8000 грн на рік), придбання продуктів харчування, одягу, навчальної літератури, оплаті зв`язку та інтернету, транспортних, медичних витрат, навчання на водія, на що в середньому за рік витрачає близько179890 грн, з них половину - 89945 грн має сплачувати відповідач, тобто по 7495 грн щомісячно.

Позивачка працює вчителем у Радковецькій НВК та отримує заробітну плату близько 12000 грн на місяць, відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є військовослужбовцем Збройних Сил України, офіцером, проходить військову службу у Старокостянтинівському гарнізоні, має змогу надавати дочці матеріальну допомогу на період її навчання, і саме визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є більш зручним способом реалізації такої допомоги.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 березня 2025 року відкрито провадження у справі та залучено до участі справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, повнолітню дочку сторін ОСОБА_4

21 березня 2025 року від ОСОБА_3 на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач позовні вимоги визнав частково. Указав, що в добровільному порядку приймав участь в утриманні дитини, що навчається після виповнення їй 18 річного віку. Зазначав, що придбав їй ноутбук загальною вартістю 25547 грн, поповнював телефон та переказував на її банківську картку кошти. Окрім того, просив врахувати його матеріальне становище, стан здоров`я, що потребує щомісячного лікування, а також те, що має на утриманні двох малолітніх дітей від іншого шлюбу та погодився надавати допомогу на період навчання дочки ОСОБА_6 у розмірі 4200 грн щомісяця.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Вказувала, що донька навчається на контрактній основі у Міжрегіональній академії управління персоналом, який є також філіалом Вищої Школи Внутрішньої Безпеки (Польща м. Лодзь) та за результатами навчання має отримати подвійний диплом, форма навчання є фактично денною, навчання проводиться в м. Хмельницькому, де вона проживає у гуртожитку, стипендії не отримує. На підтвердження витрат на оплату навчання вона надала довідку навчального закладу від 12 грудня 2024 року, та квитанції про оплату, оскільки копії самого контракту навчальний заклад їй не надав, квитанцій про оплату гуртожитку не зберегла, бо відповідач спочатку частково добровільно надавав їй матеріальну допомогу. Не заперечувала факту придбання доньці відповідачем ноутбуку вартістю 25000 грн та перерахування коштів на оплату телефону, однак уважала, що розмір допомоги, який надавався відповідачем у добровільному порядку є неспівмірним з витратами, які вона несе на утримання дочки, що навчається.

Представник відповідача адвокат - Якимчук Н.П. позов визнала частково з підстав наведених у відзиві, уважала, що позивачкою не доведено здійснення нею витрат у вказаному розмірі, а подані нею докази не є допустимими, оскільки зокрема і оплати навчання.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань не подавала.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 23 листопада 2006 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 досягла повноліття.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області 10 травня 2011 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 розірвано.

Згідно довідки Старокостянтинівського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11 березня 2025 року №15064 убачається, що станом на 01 березня 2025 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Щомісячне стягнення аліментів проводилося з 29 квітня 2014 року по 22 листопада 2024 року із заробітної плати боржника ОСОБА_3 .

З 30 серпня 2024 року ОСОБА_4 навчається у Польсько-Українському освітньому центрі Міжрегіональної академії управління персоналом (Вищої школи внутрішньої безпеки м. Лодзь) на заочній формі навчання за спеціальністю «Психологія», термін навчання: з 30 серпня 2024 року по 30 серпня 2029 року. Вона є студенткою Вищою Школи Внутрішньої Безпеки відповідно до контракту на навчання за програмою «Подвійний диплом» у Вищій Школі Внутрішньої Безпеки (Польща м.Лодзь) та Приватному акціонерному товаристві «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом», кошти в сумі 12000 грн сплачені 13 серпня 2024 року за перший семестр та зараховано за контрактом від 29 вересня 2024 року в рахунок оплати за послуги Академії та 19 серпня 2024 року в сумі 6848 грн за перший семестр - зараховані за контрактом від 02 вересня 2024 року в рахунок оплати за навчання у Вищій Школі Внутрішньої Безпеки.

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження ОСОБА_4 ; довідкою вищого навчального закладу «Міжрегіональної академії управління персоналом» №4534 від 12 грудня 2024 року; довідкою Польсько-Українським освітнім центром Міжрегіональної академії управління персоналом № 135 від 10 жовтня 2024 року; рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 травня 2011 року, платіжними інструкціями та квитанціями про здійснення операцій за 29 січня 2025 року.

Позивачка ОСОБА_1 працює вчителем у Радковецькій НВК та отримує заробітну плату близько 12000 грн на місяць.

Відповідач ОСОБА_3 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , має середньомісячний дохід 25 000 грн., одружений, має на утриманні сина ОСОБА_8 , 2013 року народження та доньку ОСОБА_9 , 2016 року народження.

10 серпня 2024 року ОСОБА_3 придбано у кредит ноутбук «Lenovo» вартістю 25 547 грн, який станом на 03 жовтня 2024 року виплачений.

У зв`язку із навчанням ОСОБА_4 не працює, інших доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги на період свого навчання.

Указані обставини сторонами не оспорювались.

Усі витрати по утриманню ОСОБА_4 несе її мати ОСОБА_1 .

Відповідач у добровільному порядку сплачує доньці витрати за користування телефоном, а також іноді перераховує гроші на картку, однак вказані виплати є нерегулярними та недостатніми для забезпечення мінімальних потреб ОСОБА_4 , яка навчається.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З аналізу вказаної матеріальної норми слідує, що законом не встановлено мінімальної межі визначення судом аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи без визначення мінімальної межі.

Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, незалежно від форми навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому, з огляду на встановлений СК України спільний обов`язок з утримання дітей обома батьками, як матір`ю так і батьком має бути забезпечено (надано) однаковий (рівний, або приблизно рівний) матеріальний ресурс для цього.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні позову суд ураховує, що ОСОБА_4 навчається на платній основі, у зв`язку із навчанням не працює, окрім витрат на оплату навчання її мати несе витрати на проживання в гуртожитку, транспортні витрати, харчування, придбання канцелярського приладдя, засобів гігієни, одягу, а відповідач ОСОБА_3 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, отримує середньомісячний дохід в розмірі 25000 грн, є здоровим, що свідчить про те, що він має змогу надавати матеріальну допомогу доньці, яка навчається.

Твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_3 хворіє та потребує щомісячного лікування будь-якими доказами, поданими в порядку, визначеному ч.3 ст. 83 ЦПК України не підтверджено.

Разом з тим, оскільки що відповідач фактично не заперечує, що його донька дійсно навчається за контрактом у зв`язку із чим він визнав позов на суму 4200 грн, його твердження про недоведеність витрат на навчання, проживання в гуртожитку та інших витрат, в обсязі, заявленому позивачкою, з огляду на неподання нею копії контракту та фінансових документів на їх підтвердження судом підлягають частковому урахуванню, зокрема при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню.

Тому суд, відповідно до закріплених у ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та рівності обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, з урахуванням часткового визнання позову відповідачем на суму 4200 грн, визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача не період навчання повнолітньої ОСОБА_4 у розмірі 5000 грн. щомісяця, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

При визначені часу, з якого присуджуються дані аліменти, суд враховує, що відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 20 лютого 2025 року, а не з 30 серпня 2024 року, як просила позивачка.

Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, ст.199 СК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5000 грн щомісячно, на період її навчання у Польсько-Українському освітньому центрі Міжрегіональної академії управління персоналом (вищої школи внутрішньої безпеки м. Лодзь) починаючи з 20 лютого 2025 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повне рішення складено 31 березня 2025 року.

Суддя: