Провадження № 22-ц/811/386/25 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

з участю представника ОСОБА_1 Зіновкіної О. П., представника ОСОБА_2 Оприск Л.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 16 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в якому просив:

1. Здійснити поділ між ним за ОСОБА_1 , майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме:

1.1. квартири АДРЕСА_1 загальною площе 48,8 кв.м. (житлова площа: 26,1 кв.м.), яка складається з двох житлових кімнат та кухні.

1.2. земельної ділянки площею. 0,7000 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:001:0564.

2. Визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 48,8 кв.м. та складається з двох житлових кімнат та кухні.

3.Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,7000 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:001:0564.

Судові витрати просив покласти на відповідачку.

15 січня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування вимог вищезгаданої заяви покликався на те, що реєстрація права власності на спірні об`єкти здійснена на їх з відповідачкою доньку ОСОБА_4 з метою його відчуження та з наміром уникнути поділу майна, ОСОБА_1 неодноразово вчинялися різного роду дії та існують обґрунтовані побоювання подальшого відчуження спірного майна і з метою охорони його матеріально правових інтересів від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити реальне ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, зокрема: садовий будинок, загальною площею 65,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060;земельну ділянку, площею: 0, 062 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, кадастровий номер: :08:000:0171;земельну ділянку, площею 0,0454 га, кадастровий номер: :02:001:0194, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236. земельну ділянку, площею 0,7000 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Верховинський район, село Берестечко, урочище Степанський, кадастровий номер :01:001:0564, а також накладення арешт та заборони користування та розпоряджання транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ, модель GLE, VIN-код: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , належного на праві приватної власності ОСОБА_4 .

У подальшому, в суді першої інстанції, ОСОБА_2 свої вимоги уточнив та в остаточних вимогах просив:

Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя та включити до складу майна, яке підлягає поділу, наступні об`єкти:

- садовий будинок, загальною площею 65,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060;

- земельну ділянку, площею: 0, 062 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, кадастровий номер: :08:000:0171;

- земельну ділянку, площею 0,0454 га, кадастровий номер: :02:001:0194, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236.

- земельну ділянку, площею 0,7000 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Верховинський район, село Берестечко, урочище Степанський, кадастровий номер :01:001:0564.

Здійснити поділ вказаного майна та визнати по частці права власності за ним та ОСОБА_1 .

Залучити до участі у справі в якості третьої особи їхню повнолітню доньку ОСОБА_4 .

Оскаржуваною ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 16 січня 2025 року заяву позивача ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову, задоволено частково.

Накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, зокрема:

- садовий будинок, загальною площею 65,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060;

- земельну ділянку, площею: 0, 062 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236, кадастровий номер: :08:000:0171;

- земельну ділянку, площею 0,0454 га, кадастровий номер: :02:001:0194, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236.

- земельну ділянку, площею 0,7000 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Верховинський район, село Берестечко, урочище Степанський, кадастровий номер :01:001:0564.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що позивачем заявлено вимоги про поділ майна подружжя, включивши до сумісного майна подружжя квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,7000га з цільовим призначенням для будівництва

Вказує, що оскаржувана ухвала мотивована тим, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен розглянути умову застосування заходів до забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно може бути реалізоване на момент виконання рішення.

Зазначає, що загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Вважає, що твердження як позивача, так і висновок суду, про те, що невжиття даного виду забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно може бути, реалізоване на момент виконання рішення, є безпідставним.

Просить ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 16 січня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

11 березня 2025 року до апеляційного суду поступило пояснення третьої особи - ОСОБА_4 у якому вона зазначила, що право власності на садовий будинок загальною площею 65,3 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на земельну ділянку, площею 0,062 га, кадастровий номер земельної ділянки :08:000:0194 та автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель GLE, VIN-код: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстровано за нею.

Оскаржуваною ухвалою, суд обмежив реалізацію її права власності на нерухомого майна, яке вона придбала за особисті кошти.

Просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 16 січня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до приписів частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9 цієї частини.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що право на доступ до суду повинно бути реальним та ефективним.

Зокрема, ЄСПЛ зазначав: «Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава учасниця Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі і процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити, щоб судовий процес перетворився в безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не тільки фактичним, а й реальним» (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення права людини на суд, враховуючи принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в його права».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Враховуючи встановлені обставини, доводи заяви про забезпечення позову, поведінку відповідачки, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що подальше відчуження спірного нерухомого майна чи вчинення реєстраційних дій щодо спірних об`єктів права власності істотно ускладнить та унеможливить виконання майбутнього рішення суду.

Доводи третьої особи ОСОБА_4 про безпідставний арешт її майна не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є спільною дочкою сторін по справі. Набула спірне майно за відплатними договорами купівлі - продажу від 17 травня 2024 року та 28 жовтня 2022 року.

Майно на яке накладено арешт судом є предметом поділу між колишнім подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Тому забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно забезпечуватиме адекватність та розумність обраного позивачем заходу забезпечення позову, який створює належні умови для ефективного судового захисту.

У даному випадку накладення арешту не порушуватиме принципу адекватності заходу забезпечення позову, не призводитиме до погіршення стану спірного майна чи зниження його вартості.

З урахуванням вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що між сторонами дійсно наявний спір, заява про забезпечення позову стосується предмета судового розгляду, обраний вид забезпечення позову відповідає вимогам процесуального законодавства, а також не створюватиме перешкод відповідачці ОСОБА_4 користуванні спірним майном.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч. 1 ст.374 ст.ст.375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 16 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27 березня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.