Справа №709/1997/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

27 березня 2025 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Кваші І.М.,

секретаря судового засідання - Дем`яненко Н.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Чорнобай в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Осадчий О.В. звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 10000 гривень щомісячно. Мотивує заяву тим, що хоча шлюб на даний час не розірвано, подружжя ОСОБА_3 проживає окремо. Матеріальний стан позивачки не дозволяє їй самостійно в повній мірі забезпечувати власні потреби та потреби сина, натомість відповідач є працездатною, здоровою особою молодого віку, військовослужбовцем, на його утриманні не перебувають інші непрацездаті члени сім`ї, а тому має можливість утримувати дружину. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини відповідач не надає.

Також представник позивача просив стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн.

З урахуванням положень ст. 274 ЦПК України при відкритті провадження вирішено провести розгляд даної справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних клопотань до суду не надходило.

З метою вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд з`ясовував обставини перебування ОСОБА_2 на військовій службі.

Встановлено, що солдат ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини ОСОБА_2 з 16.12.2024 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв`язку з переведенням до нового місця служби у військову частину НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , проте з 13 січня 2025 року вважається таким, що самовільно залишив військову частину, місцезнаходження невідоме.

Таким чином, підстави для зупинення провадження у справі відсутні.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

05 квітня 2024 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Згідно свідоцтва про народження (а.с. 8), сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подружжя проживає окремо.

Дитина проживає разом з матір`ю - позивачем ОСОБА_1 .

За приписом ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріально допомогу.

Отже, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

За клопотанням представника позивача для встановлення матеріального стану відповідача суд витребував з податкової служби інформацію про доходи ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2024 року по 15 листопада 2024 року (а.с. 26-29).

Встановлено, що у вказаний період відповідачу було нараховано виплати військовослужбовцю (без урахування податків та зборів): у квітні 2024 року - 44902,91 грн., у травні 2024 року - 23802,96 грн., у червні 2024 року - 27899,73 грн, у липні 2024 року - 23802,96 грн, у серпні 2024 року - 23899,73 грн, у вересні 2024 року - 22965,41 грн.

Суд враховує, що за судовим наказом (справа №712/13721/24) від 24 грудня 2024 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 15 листопада 2024 року, і до досягнення ним повноліття.

Положеннями ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ,4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Всупереч зазначеному відповідач, жодних клопотань не заявив і не надав будь-яких доказів щодо неможливості надавати матеріальну допомогу дружині.

За ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі.

За вказаних обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення сином трирічного віку, є законними та обґрунтованими.

Суд враховує ту обставину, що відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, на утриманні в нього одна дитина, а тому він має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина. Самовільне залишення військової частини не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, враховуючи молодий вік та стан здоров`я ОСОБА_2 , відсутність інших утриманців, окрім спільної дитини.

Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання дружини, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів.

У відповідності до ст. 128 Кодексу законів про працю при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

Аналогічні положення місяться в ст. 26 Закону України "Про оплату праці".

Статею 70 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З системного аналізу вкаханих норм вбачається, що загальний розмір відрахувань не може перевищувати 50%, а в разі стягнення аліментів на кількох неповнолітніх дітей 70% зарплати, яка належить до виплати працівникові.

У разі стягнення з відповідача коштів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та на утримання дружини у розмірі 10000 грн., сума коштів, що залишиться становитиме менше 50% доходу відповідача (виходячи з його заробітку як військовослужбовця).

Крім цього, суд враховує, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2025 році складає 3028 грн.

Виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, суд приходить до висновку, що з відповідача на утримання дружини слід стягнути аліменти в розмірі 5000 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

А відтак, аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 21 листопада 2024 року.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,2 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.ч. 3- 6 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що позивачем понесені судові витрати на професійну правничу допомогу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 14 листопада 2024 року між ОСОБА_1 та адвокатом Осадчим О.В. було укладено договір про надання правничої допомоги (додаткова угода №1 до договору, а.с. 11).

З неї вбачається, що сторони домовились про надання правничої допомоги за договором №1/14/11/24 від 14.11.2024. Домовились про вартість адвокатських послуг.

Отже, представництво інтересів ОСОБА_1 під час судового розгляду справи судом здійснював адвокат Осадчий О.В., який на підтвердження повноважень представника надав суду ордер на надання правничої допомоги серії ВІ №1237393 (а.с. 3), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК №001461 (а.с. 5), додаткову угоду від 14.11.2024 (а.с. 11).

Як встановлено в частині 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Таким чином, повноваження Осадчого О.В. як представника ОСОБА_1 підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством.

В своїй заяві адвокат Осадчий О.В. просив стягнути судові витрати - 6000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

На підтвердження понесених Гарбалінською Я.В. витрат на професійну правничу допомогу представником надані такі докази: квитанцію до платіжної інструкції №47567862 від 14 листопада 2024 року про оплату ОСОБА_5 за договором про надання правничої допомоги додаток №1 до договору від 14.11.2024 в сумі 6000,00 грн. (а.с. 12).

Адвокатом Осадчим О.В., який надає послуги правової допомоги ОСОБА_1 в Додатковій угоді від 14.11.2024 складено перелік послуг, що входять до складу правової допомоги (а.с. 11).

Так, ним виконано такі роботи та визначено розмір гонорару: консультація щодо стягнення аліментів на дитину та дружину- 1000 грн., складання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, подачу її до суду, супровід в суді першої інстанції - 3000 грн., складання позовної заяви про стягнення аліментів на дружину, подача її до суду та супровід в суді першої інстанції 5000 грн.

Суд приходить до висновку, що адвокат виконував роботи, описані в додатковій угоді.

Згідно зі ст.ст. 133, 137 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», судові витрати на професійну правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Оформленими у встановленому законом порядку документами, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги є квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки.

Згідно з п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові від 12 травня 2020 року по справі № 904/4507/18, на яку, зокрема посилався представник позивача, обґрунтовуючи правові підстави стягнення витрат на професійну правову допомогу, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, вказані вище, складність та категорію справи, а також практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд вважає, що до стягнення підлягають витрати у розмірі 6000,00 грн., що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 6000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.10-13, 81, 141, 259, 263-265, 279, 280-282, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 21 листопада 2024 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 6000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Черкаського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; останнє відоме фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 31 березня 2025 року.

Суддя І.М. Кваша