ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/244/25 Доповідач - Гірський Б.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого Гірського Б.О.

cуддів Храпак Н.М., Хоми М.В.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №607/17158/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2024 року (ухвалене суддею Черніцькою І.М.) в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» (далі - ТОВ «Юніт капітал») звернулось до суду із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 05.04.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №899218265 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 20 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.

05.04.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 20 000 грн. на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 , що в свою чергу свідчить доказом того, що останній прийняв пропозицію кредитодавця.

Право грошової вимоги за вказаним кредитним договором переходило тричі на підставі договорів факторингу: від ТОВ Манівео швидка фінансова допомога до ТОВ Таліон Плюс; від ТОВ «Таліон Плюс до ТОВ ФК Онлайн Фінанс та від ТОВ ФК Онлайн Фінанс до позивача - ТОВ Юніт капітал.

Згідно останнього договору факторингу від 05.07.2024 року, укладеного між ТОВ ФК Онлайн Фінанс та ТОВ Юніт капітал до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 52 300 грн..

Оскільки заборгованість не погашена, тому ТОВ «Юніт Капітал» просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором за №899218265 від 05 квітня 2020 року в розмірі 52 300 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Юніт Капітал» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Вказує, що рішення є таким, що ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, оскільки договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року передбачено відступлення права вимоги, яке виникне в майбутньому.

Вважає, що договори факторингу та реєстри права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги. Відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ Таліон Плюс відбулося в межах чинності Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року.

Вважає, що факт здійснення оплати не впливає на відступлення прав вимоги, оскільки відповідно до умов договорів факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно із ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) укладено договір факторингу за №28/1118-01 (далі Договір).

Відповідно до положень п. 2.1 Договору, Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з положеннями п. 2.2. вказаного Договору, сторони погодили, що відступлення прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до Фактора переходять всі інші права та обов`язки Клієнта за кредитним договором.

Як вбачається з умов п. 2.3 Договору, розмір оплати послуг Фактора за надання фінансування Клієнту за цим Договором за кожен реєстр прав вимоги становить 100 грн, що сплачуються Клієнтом протягом 5 банківських днів з дати складання кожного реєстру прав вимоги на банківський рахунок Фактора, зазначений у відповідному пункті цього Договору.

Як слідує з положень п. 4.1 Договору, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.

28 листопада 2019 між ТОВ «Таліон плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) укладено додаткову угоду за №19 до договору факторингу за №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з умовами якої сторони передбачили новий строк закінчення договору факторингу, а саме 31 грудня 2020 року.

05 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» із заявкою на отримання грошових коштів в кредит, в якій відповідач просив надати йому кредит в розмірі 20 000 грн., строком на 30 днів, шляхом зарахування вказаної суми на картку за №5168-75ХХ-ХХХХ-5673.

05 квітня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено кредитний договір, шляхом підписання відповідачем договору за №899218265 (далі Договір).

Згідно з умовами п. п. 1.1-1.7 кредитного договору, за цим договором товариство зобов`язалось надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети, на суму 20 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. п. 1.3, 1.4 або 1.5 Договору.

Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником.

На період строку, визначеного п. 1.2 Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,85% від суми кредиту за кожний день користування кредитом.

У випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовується і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом.

Базова процента ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку користування кредитом вказаному в п. 1.2 Договору, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 0,85 відсотків віл суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до положень п. 1.4 Договору.

Позичальник зобов`язаний повернути товариству кредит, нараховані проценти згідно п. 1.3 Договору не пізніше строку вказаного в п. 1.2 Договору.

Розрахунок сукупної вартості кредиту за дисконтною процентною ставкою та термін платежу згідно строку передбаченого п. 1.2 Договору, зазначені в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно платіжного доручення АТ КБ «ПриватБанк» за №0с97с714-b12c-4c1a-a572-f5eb9c945fc1 від 05 квітня 2020 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 20 000 грн на картку за №5168-75ХХ-ХХХХ-5673, згідно договору за №899218265 від 05 квітня 2020 року.

Як слідує з довідки АТ КБ «ПриватБанк» за №06_2/2024 від 25 червня 2024 року, 05 квітня 2020 року банком за доручення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було здійснено операцію за № з перерахування грошових коштів в сумі 20 000 грн на картку №5168-75ХХ-ХХХХ-5673.

31 грудня 2020 року між ТОВ «Таліон плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) укладено додаткову угоду за №26 до договору факторингу за №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з умовами якої сторони погодили викласти текст договору факторингу за №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року в новій редакції, а саме пункти 2.1-2.3 Договору.

Відповідно до положень п. 2.1 Договору (в новій редакції), Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з положеннями п. 2.2. вказаного Договору, сторони погодили, що відступлення прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до Фактора переходять всі інші права та обов`язки Клієнта за кредитним договором. у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги, кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком, та не замінює попередній.

Як вбачається з умов п. 2.3 Договору, розмір оплати послуг Фактора за надання фінансування Клієнту за цим Договором за кожен реєстр прав вимоги становить 100 грн, що сплачуються Клієнтом протягом 5 банківських днів з дати складання кожного реєстру прав вимоги на банківський рахунок Фактора, зазначений у відповідному пункті цього Договору.

Як слідує з положень п. 4.1 Договору, наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги по формі встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.

31 грудня 2021 між ТОВ «Таліон плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) укладено додаткову угоду за №27 до договору факторингу за №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з умовами якої сторони передбачили новий строк закінчення договору факторингу, а саме 31 грудня 2022 року.

Згідно Реєстру прав вимоги до договору факторингу за №89 від 15 липня 2020 року, від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №899218265 від 05 квітня 2020 року в сумі 49 240 грн.

05 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» (Фактор) та ТОВ «Таліон плюс» (Клієнт) укладено договір факторингу за №05/0820-01.

Відповідно до положень п. 2.1 договору, Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно з положеннями п. 2.2 вказаного Договору, сторони погодили, що відступлення прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до Фактора переходять всі інші права та обов`язки Клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги, кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком, та не замінює попередній.

Як вбачається з умов п. 2.3 Договору, розмір оплати послуг Фактора за надання фінансування Клієнту за цим Договором за кожен реєстр прав вимоги становить 100 грн, що сплачуються Клієнтом протягом 5 банківських днів з дати складання кожного реєстру прав вимоги на банківський рахунок Фактора, зазначений у відповідному пункті цього Договору.

Як слідує з положень п. 4.1 Договору, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги по формі встановленій у відповідному додатку.

Згідно Реєстру прав вимоги до договору факторингу за №89 від 15 липня 2020 року, від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №899218265 від 05 квітня 2020 року в сумі 52 300 грн..

03 серпня 2021 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» (Фактор) та ТОВ «Таліон плюс» (Клієнт) укладено додаткову угоду за №2 до договору факторингу за №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, згідно з умовами якої сторони передбачили новий строк закінчення договору факторингу, а саме 31 грудня 2021 року.

30 грудня 2022 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» (Фактор) та ТОВ «Таліон плюс» (Клієнт) укладено додаткову угоду за №3 до договору факторингу за №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, згідно з умовами якої сторони передбачили новий строк закінчення договору факторингу, а саме 30 грудня 2024 року.

05 липня 2024 року між ТОВ «Юніт капітал» (Фактор) та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» (Клієнт) укладено договір факторингу за №05/07/24.

Відповідно до положень п. 1.1 договору, Фактор зобов`язується передати ( грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з положеннями п. 1.2 вказаного Договору, перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком №1, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Як слідує з положень п. п. 3.3, 3.4 Договору, ціна продажу за Договором становить 70 601,30 грн без ПДВ.

Фактор сплачує Клієнту 100% ціни продажу, передбаченої п. 3.3 Договору не пізніше 2 банківських днів з моменту підписання акта прийому-передачі реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта.

Як вбачається з Акту прийому-передачі Реєстру прав вимоги від 05 липня 2024 року за договором факторингу від 05 липня 2024 року, ТОВ «Юніт капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» уклали цей акт про те, що на виконання умов договору факторингу від 05 липня 2024 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників кількістю 460. Після цього, від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості до боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

Згідно Реєстру прав вимоги до договору факторингу від 05 липня 2024 року, від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до ТОВ «Юніт капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №899218265 від 05 квітня 2020 в сумі 52 300 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором за №899218265 від 05 квітня 2020 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 52 300 грн, в тому числі: 20 000 грн заборгованість по тілу кредиту та 32 300 грн заборгованість за процентами.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 28 листопада 2018 року, боргові зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором від 05 квітня 2020 року ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору на час укладення договору відступлення права вимоги №28/1118-01, тому в ТОВ «Таліон Плюс», як Фактора, не виникло право вимоги за зобов`язанням відповідача, яке він міг би передати на підставі договору факторингу.

Крім цього, суд виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження здійснення оплати за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, як і за іншими договорами факторингу, що свідчить про недоведеність позивачем факту набуття права вимоги за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, проте не погоджується із мотивами, з який суд виходив.

Відповідно до ч.4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Так, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82 ЦПК України).

Так, з матеріалів справи вбачається, що 24 вересня 2024 року представник відповідача адвокат Півторак В.М. подав відзив на позов, в якому, зокрема, посилався на те, що ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 24 листопада 2021 року у справі №921/431/20 (копію ухвали суду долучив до відзиву в суді першої інстанції), боржника ОСОБА_1 , в порядку визначеному книгою четвертою Кодексу України з процедур банкрутства, було звільнено від боргів та визнано вимоги кредиторів, що не були заявлені в строк такими, що вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами такими, що не підлягають виконанню.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (частина третя статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень») (постанова Верховного Суду від 04 жовтня 2024 року у справі №607/6215/23).

Так, ухвала Господарського суду Тернопільської області від 24 листопада 2021 року у справі №921/431/20 набрала законної сили.

Із змісту описової частини вищезазначеної ухвали суду вбачається, зокрема, що: ...ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 28.08.2020 року відкрито провадження у справі № 921/431/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Ванжула Ярослава Володимировича.

28.08.2020 року подано оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: 26.09.2020.

Ухвалою суду від 02.11.2020 визнано вимоги наступних кредиторів, що підлягають внесенню керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів стосовно боржника ОСОБА_1 : Товариства з обмеженою відповідальністю "Смартівей Юкрейн" (вул. Михайла Максимовича, буд. 10, м.Київ, 03022, ) відносно боржника ОСОБА_1 , в сумі 9 478 грн. 84 коп.

Постановою суду від 22 лютого 2021 року визнано банкрутом фізичну особу ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 24 листопада 2021 року у справі №921/431/20, постановлено: 1) Затвердити звіт керуючого реалізацією ОСОБА_2 про вжиття заходів в процедурі погашення боргів у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; 2) Завершити процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 ; 3) Звільнити фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 ), від боргів, окрім боргів за вимогами, передбаченими ч.2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства; 4) Вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника фізичної особи ОСОБА_1 , вважати погашеними. 5) Закрити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ), конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч. 4 ст. 90 КУзПБ, у випадках, передбачених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Як встановлено, предметом позову у даній справі є заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором за №899218265 від 05 квітня 2020 року в розмірі 52 300 грн., строк виконання якого сплинув через 30 днів, тобто до 28.08.2020 року - дня відкриття провадження у справі № 921/431/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

У позовній заяві ТОВ «Юніт капітал» зазначалось про те, що згідно Реєстру прав вимоги до договору факторингу за №89 від 15 липня 2020 року, від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №899218265 від 05 квітня 2020 року в сумі 52 300 грн..

Разом з тим, ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», яке в подальшому, за версією позивача, відступило право вищезазначеної вимоги до відповідача позивачу ТОВ «Юніт капітал», не скористалось можливістю подання до господарського суду заяви про грошові вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 в ході розгляду справи №921/431/20 Господарським судом Тернопільської області за заявою останнього про неплатоспроможність.

На підставі наведеного, враховуючи те, що Господарський суд Тернопільської області ухвалою від 24 листопада 2021 року у справі №921/431/20 звільнив боржника ОСОБА_1 від боргів, окрім боргів з відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати аліментів, виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи, а тому у останнього відсутній обов`язок щодо сплати оспорюваної заборгованості.

Якщо права позивача не порушені, то це є підставою для відмови в позові, а не підставою для закриття провадження у справі (див.: пункт 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 757/23249/17, провадження № 14-95цс22).

Відтак саме з цих підстав слід відмовити у задоволені позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2024 року слід змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Щодо судових витрат.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи, що за результатами апеляційного перегляду справи, результат вирішення справи залишився незмінним, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» - задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2024 року - змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 березня 2025 року.

Головуючий: Гірський Б.О.

Судді: Хома М.В.

Храпак Н.М.