№2/756/1441/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шевчука А.В.,

секретаря Омельчук М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року АТ «СК «АРКС» яке є правонаступником ПАТ «СК АХА Страхування» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ТДВ «СК «Альфа-Гарант» про стягнення 23 709 грн. 94 коп. шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 3 028 грн. витрат судового збору.

В обґрунтування позову АТ «СК «АРКС» вказувало, що 09.10.2020 року між ПАТ «СК АХА Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №127981аОко за яким застраховано транспортний засіб Suzuki Vitara д/н НОМЕР_1 .

18.03.2021 року о 18 год. 20 хв. в м. Києві по вул., Вознесенський узвіз, 28 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Suzuki Vitara д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 та автомобілем Skoda Fabia д/н НОМЕР_2 під керуваням Юдвір Сінгх.

Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2021 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та пошкодженні транспортних засобів.

В результаті зіткнення, автомобіль Suzuki Vitara д/н НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, що підтверджується висновком експертного дослідження №185/21 від 03.05.2021 року за яким вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу складає 25 643 грн. 61 коп.

Таким чином, виконуючи свої договірні зобов`язання АТ «СК «АРКС» сплатило ОСОБА_2 01.04.2021 року страхове відшкодування у розмірі 23 709 грн. 94 коп.

При цьому, на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Skoda Fabia д/н НОМЕР_2 була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» згідно полісу №ЕР/200913748 з лімітом відповідальності за шкоду заподіну майну у розмірі 130 000 грн., та нульовою франшизою.

З огляду на зазначене, АТ «СК «АРКС» 26.06.2024 року звернулося до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» в порядку п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання компенсації страхового відшкодування по факту ДТП, що мало місце 18.03.2021 року із ОСОБА_1 та керованим автомобілем Skoda Fabia д/н НОМЕР_2 .

Про те, листом за вих. №12/6533 від 21.10.2024 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було відмовлено у виплаті страхового відшкодування з огляду на пропуск строку в 1 рік на подання заяви про страхове відшкодування відповідно до п. 37.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

На думку позивача пропуск річного строку звернення із заявою до страховика не зазначений у законодавстві (ст. 12 ЦК України), як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі.

Крім того, за твердженням позивача до АТ «СК «АРКС» перейшло право вимоги й до ОСОБА_1 , як до особи відповідальної за нанесену шкоду внаслідок ДТП несплаченої потерпілому, оскільки право позивача на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоду, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене.

За таких обставин, просили про задоволення позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник ТДВ «СК «Альфа-Гарант» в судове засідання не з`явився, подали до суду відзив на позовну заяву у якому заперечували проти позову, вказували на необґрунтованість позовних вимог та невиконання позивачем вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо вчасного звернення із заявою про виплату страхового відшкодування, крім іншого, просили застосувати до спірних правовідносин наслідки спливу строків позовної давності.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, причин неявки до суду не повідомив.

За таких обставин, суд вважає можливим судовий розгляд та ухвалення рішення за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне.

18.03.2021 року о 18 год. 20 хв. в м. Києві по вул., Вознесенський узвіз, 28 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Skoda Fabia д/н НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Suzuki Vitara д/н НОМЕР_1 , що рухався попереду під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок даної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження та завдано матеріальну шкоду.

Згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2021 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Право власності ОСОБА_1 та керування автомобілем Skoda Fabia д/н НОМЕР_2 в момент пригоди підтверджується матеріалами справи.

Оцінивши зібрані по справі і досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що ДТП сталося з вини ОСОБА_1 .

Згідно висновку експертного дослідження №185/21 від 03.05.2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Suzuki Vitara д/н НОМЕР_1 з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 25 643 грн. 61 коп.

З матеріалів справи вбачається, що 09.10.2020 року ПАТ «СК АХА Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №127981аОко за яким застраховано транспортний засіб Suzuki Vitara д/н НОМЕР_1 .

Таким чином, виконуючи свої договірні зобов`язання за вказаним договором АТ «СК «АРКС», яке є правонаступником ПАТ «СК АХА Страхування», сплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 23 709 грн. 94 коп., що підтверджується платіжним дорученням №766411 від 01.04.2021 року.

Відповідно до ст. 108 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Зі змісту ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність лише в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Skoda Fabia д/н НОМЕР_2 була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» згідно полісу №ЕР/200913748 з лімітом відповідальності за шкоду заподіну майну у розмірі 130 000 грн., та нульовою франшизою.

Відповідно до ст. 22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 9 цього ж Закону ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

З огляду на положення Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язком страхової компанії є виплата страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика щодо сум заподіяної матеріальної шкоди.

Зі змісту діючого законодавства та дійсної судової практики вбачається, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав договір страхування і сплатив страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини врегульовані спеціальним нормативним актом - Законом України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а отже АТ «СК «АРКС» набуло права на отримання від ТДВ «СК «Альфа-Гарант» компенсації здійсненого страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика та право на отримання від заподіювача шкоди різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Відповідно до ст. 35 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування, до якої в свою чергу мають бути додані документи, передбачені п. 35.2 ст. 35 вищевказаного закону.

Крім цього, пунктом 37.1.4 статті 37 Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров?ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

При цьому, судом встановлено, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» заяву про компенсацію страхового відшкодування від АТ «СК «АРКС» отримано лише 06.08.2024 року, тобто більше ніж через три роки після настання ДТП, в тому числі й здійсненої страхової виплати.

Норми чинного законодавства не передбачають права особи, яка має право на виплату страхового відшкодування відстрочити чи поновити строк на подання заяви на виплату страхового відшкодування, оскільки зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону №1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає.

Таким чином, ТДВ СК «Альфа-Гарант» правомірно, на підставі п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у межах строку встановленого п. 36.2. ст. 36 вказаного Закону прийняло рішення про відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування, про що повідомлено АТ «СК «АРКС» листом №12/653 від 21.10.2024 року.

Приймаючи рішення у даній справі суд ставиться критично до заперечень АТ «СК «АРКС» про поважність пропуску строку на звернення із заявою про компенсацію страхового відшкодування, начебто, у зв`язку з допущеною помилкою у державному реєстраційному номері автомобіля Skoda Fabia у відповіді НПУ №420611 про ДТП з огляду на те, що у вказаній відповіді міститься чітка інформація про номер полісу за яким було забезпечено цивільно-правову відповідальність винуватця ДТП - ОСОБА_3 у ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Відповідно до п. 5.3 «Положення про єдину централізовану базу даних, щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», затвердженого Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 09.07.2010 року розпорядженням №666, інформація, отримана з бази даних МТСБУ, використовується з метою отримання відомостей про наявність чи відсутність договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на дату скоєння ДТП та отримання відомостей про страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу.

Таким чином, на сайті МТСБУ кожна зацікавлена особа без будь-яких обмежень має змогу отримати інформацію про наявність чи відсутність Полісу за номером транспортного засобу чи за номером полісу.

З огляду на зазначене, з 2021 року АТ «СК «АРКС» мало достатньо часу та можливостей, щоб встановити наявність договору страхування у винуватця ДТП і не лише вчасно звернутися із заявою до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про компенсацію суми страхового відшкодування, а й із позовом у разі безпідставної відмови у її здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252ЦК України).

Ст.ст.256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Ч.1, ч.5 ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У п. 27 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", роз`яснюється, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування.

Тобто, за суброгації відбувається лише заміна у вже наявному зобов`язанні зі збереженням самого зобов`язання, а тому перебіг строку позовної давності у такому разі починається з моменту виникнення страхового випадку, а не з часу сплати страхового відшкодування.

Таким чином, відносини між АТ «СК «АРКС» та ТДВ СК «Альфа-Гарант» є суброгацією.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Згідно з положеннями ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відповідності до роз`яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення.

При цьому, з позовом АТ «СК «АРКС» до ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_3 звернулося лише 21.11.2024 року, тобто із пропущеним трирічним строком позовної давності, оскільки ДТП трапилось 18.03.2021 року, і такий строк обчислюється з цієї дати.

Представником ТДВ СК «Альфа-Гарант» ініційовано заяву про застосування до позовних вимог наслідків спливу строків позовної давності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.11.2022 року у справі №990/115/22 виснувала, що запровадження на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами.

Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку.

Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Отже, лише посилання учасників справи на введений в Україні воєнний стан, безумовно, не свідчить про поважність причин пропуску процесуального строку. Фактично, обґрунтовуючи поважність причин пропуску відповідного процесуального строку, посилаючись на обставини воєнного стану, учасник справи має довести належними та допустимими доказами саме наслідки, спричинені таким станом, що об`єктивно унеможливили реалізацію учасником своїх процесуальних прав у строк, встановлений законом.

При цьому, позивачем не обґрунтовано поважності причин пропуску строку позовної давності та не зазначено належних та допустимих доказів на його поновлення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропуском трирічного строку позовної давності.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Керуючись ст.ст. 251, 253, 256, 257, 261, 267, 993, 1166, 1187, ЦК України, ст.ст. 3, 9, 22, 35, 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 108 Закону України «Про страхування», ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 26.03.2025 року.

Суддя А.В. Шевчук