Справа №601/83/22
Провадження № 2/601/43/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого Клим Т.П.,

з участю секретаря судового засідання Коляди О.В.,

учасників справи:

представника позивача адвоката Коцюби Н.Я.

представника відповідача адвоката Булави О.П,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Кременецької міської ради про скасування державної реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Кременецької міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 50419279 від 23.12.2019, винесене державним реєстратором Великомлинівецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області Смолінчуком О.М. стосовно реєстрації об`єкту нерухомого майна - адмінбудинку за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилався на те, що він відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії НОМЕР_1 має право на пайовий фонд майна КСП СВЗП «Лідихівська» села Лідихів Кременецького району Тернопільської області відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників від 26 лютого 2004 року. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 26.02.2004 року становить 1394900 гривень, його частка визначена в розмірі 930 гривень або 0,06 відсотків.

29.04.2012 на зборах співвласників майнових паїв розглядалися заяви 92 осіб, які є співвласниками майнових паїв. За результатами розгляду заяв зборами було вирішено видати в рахунок майнових паїв вищезазначеним громадянам спірне приміщення адмінбудинку з умовою, що сільська рада та відділення зв`язку, які на час проведення зборів знаходилися у цьому будинку, залишаться у ньому і надалі з оплатою оренди приміщення, яке вони будуть займати.

14.05.2012 на підставі рішення майнової комісії від 20.02.2012 і рішення зборів співвласників майнових паїв СВЗП «Лідихівська» було складено акт приймання-передачі 92 особам адміністративного приміщення, який підписали члени майнової комісії і власники майнових паїв. Свідоцтва з відміткою про виділення майна в натурі у травні 2012 року оформлені належним чином не були і не могли бути оформлені, оскільки СВЗП «Лідихівська» ліквідована 30 травня 2010 року, а тому адміністративна будівля по АДРЕСА_1 вартістю 119016 гривень не може вважатися такою, що у встановленому законом порядку була виділена в натурі.

14.05.2012 ОСОБА_1 уклав договори купівлі-продажу майнових паїв із 92 особами і загальна вартість його майнового паю склала 119 016 гривень.

Неодноразово відповідач ОСОБА_1 намагався оформити в рахунок придбаних майнових паїв право власності на приміщення адмінбудинку по АДРЕСА_1 . З цього приводу між ними неодноразово розглядалися спори в судах.

В травні 2021 року він знову дізнався, що ОСОБА_1 оформив право власності на спірний адміністративний будинок.

Реєстрація об`єкту нерухомого майна - адмінбудинку за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 порушує його право співвласника майна бувшої СВЗП «Лідихівська».

У відзиві на позов ОСОБА_1 просить у позові ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на те, що позов є безпідставним. Він протягом більше десяти років добросовісно користується спірним майном. ОСОБА_2 до цього часу не скористався своїм правом на виділення майнового паю. Заяви на виділення частки в спірній адмінбудівлі у 2012 році не подавав. Рішення зборів співвласників майнових паїв СВЗП «Лідихівська» від 29.04.2012, яким 92-м пайовикам було виділено в натурі у власність спірне приміщення і яке оскаржувалося позивачем , є чинним.

У відповіді на відзив представник позивача адвокат Сідорова І.А. вважає доводи відповідача необґрунтованими. посилаючись на те, що спір між позивачем і відповідачем ОСОБА_1 щодо майнового фонду СВЗП «Лідихівська» триває не один рік і факт незаконного заволодіння ОСОБА_1 спірним приміщенням адмінбудинку доведений рішеннями, які набрали законної сили.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2022 року в позові відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 20 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2022 року залишено без змін.

Постановою Верховний Суд від 11 вересня 2024 року рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 грудня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 20 березня 2023 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2025 року прийнято до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Кременецької міської ради про скасування державної реєстрації права власності та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

06 лютого 2025 року представник позивача адвокат Коцюба Н.Я. надіслала заяву про постановлення у справі окремої ухвали.

Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Коцюби Н.Я відмовлено.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Коцюба Н.Я. підтримала позов позивача з підстав, наведених у ньому.

Відповідач та його представник просили у позові відмовити з підстав, наведених у відзиві.

Представник Кременецької міської ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до акту розподілу пайового фонду від 26.02.2004, складеного майновою комісією СВЗП «Лідихівська» с. Лідихів Кременецького району Тернопільської області, загальна сума пайового фонду становить 1549900 гривень.

Позивач ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ТР-1Х № 015832 від 18 квітня 2004 року має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СВЗП «Лідихівська» с. Лідихів відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 26 лютого 2004 року. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 26.02.2004 становить 1394900 гривень.

Частка ОСОБА_2 становить 930 грн., або 0,06 відсотків загальної вартості майна пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства.

20 лютого 2012 року на засіданні майнової комісії СВЗМП «Лідихівська», на підставі заяв співвласників майнових паїв, було прийнято рішення пропонувати загальним зборам співвласників майнових паїв СВЗМП «Лідихівська» виділити в рахунок їх майнових паїв - приміщення адмінбудинку.

29 квітня 2012 року на зборах співвласників майнових паїв розглядалися заяви 92 осіб, які є власниками майнових паїв. За результатами розгляду заяв, зборами співвласників майнових паїв вирішено видати в рахунок майнових паїв вищезазначеним громадянам - приміщення адмінбудинку, з умовою, що сільська рада та відділення зв`язку, які на час проведення зборів знаходяться у цьому будинку, залишаться в ньому і надалі, але з оплатою оренди приміщення, яке вони будуть займати.

14 травня 2012 року на підставі рішення майнової комісії від 20 лютого 2012 року і рішення зборів співвласників майнових паїв СВЗП «Лідихівська» складено акт приймання-передачі 92 особам адміністративного приміщення, який підписали члени майнової комісії і власники майнових паїв.

14 травня 2012 року ОСОБА_1 уклав договори купівлі-продажу майнових паїв, відповідно до яких власники 92 майнових паїв продали, а ОСОБА_1 придбав належні продавцям на праві власності майнові паї СВЗП «Лідихівська» з відповідною їх вартістю. Загальна вартість майнових паїв складала 119 016 грн.

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 березня 2015 року у справі № 1909/2769/12 задоволено позов ОСОБА_1 . Визнано незаконною відмову Лідихівської сільської ради в оформленні на ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на майновий пай, вартістю 119 016 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 у справі № 1909/2769/12, постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 березня 2015 року в частині позовної вимоги про зобов`язання Лідихівську сільську раду оформити на ім`я ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на майновий пай - адміністративну будівлю бувшої СВЗП «Лідихівська», сумарною вартістю 119 016 грн, скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Лідихівську сільську раду оформити на ім`я ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на майновий пай вартістю 119 016 грн, оскільки майновий пай - це частка майна члена підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду, а тому до виділення майна в натурі свідоцтво про право власності на майновий пай не може прив`язуватись до конкретного майна. Зборами співвласників майнових паїв вирішено видати у рахунок майнових паїв групі співвласників - приміщення адмінбудинку, однак в копіях свідоцтв про право власності на майнові паї членів колективного сільськогосподарського підприємства відсутні відмітки про виділення майна в натурі. Отже, окремі співвласники не скористалися своїм правом на виділення частки в натурі, яке їм було надано рішенням зборів співвласників майнових паїв, а тому ОСОБА_1 міг звернутись до Лідихівської сільської ради з проханням оформити нове свідоцтво, яке могло бути виражене лише в грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду.

Аналогічні обставини встановлені і рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 січня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Тернопільської області від 23 березня 2017 року та постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 601/90/16 .

26 листопада 2019 року Лідихівською сільською радою прийнято рішення № 363, яким вирішено оформити на ім`я ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на майновий пай сумарною вартістю 119 016 грн, адміністративну будівлю бувшої СВЗМП «Лідихівська». Укласти між сільською радою та ОСОБА_1 договір оренди приміщення з орендною платою 5 грн за один календарний рік, яке буде орендувати сільська рада та відділення зв`язку на період існування зазначених установ, оскільки зборами співвласників майнових паїв зазначено про передачу адміністративного приміщення з умовою, що сільська рада та відділення зв`язку залишаться у ньому і надалі, але з оплатою орендної плати за приміщення, яке вони будуть займати.

Відповідно до рішення Лідихівської сільської ради від 08 лютого 2020 року №424 вирішено внести зміни у рішення Лідихівської сільської ради від 26 листопада 2019 року №363, а саме: у пункті 1. абревіатуру «СВЗМП» замінити на «СВЗП» .

З свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ТР-ІХ № 015322 від 26 листопада 2019 року ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СВЗП «Лідихівська» села Лідихів, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників від 26 лютого 2004 року. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства станом на 26 лютого 2004 року становить 1 394 900 грн, частка ОСОБА_1 визначена у розмірі 119 016 грн, або 8,53 відсотків. На звороті є відмітка про те, що у рахунок майнового сертифіката виділено будівлю адмінбудинку, вартістю 119 016 грн, яка затверджена сільським головою Степанюк Л.В.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року скасовано рішення сесії Лідихівської сільської ради №363 від 26 листопада 2019 року. Визнано недійсним напис «в рахунок вартості майнового сертифіката виділено будівлю адмінбудинку вартістю 119016 гривень сільський голова ОСОБА_3 », вчинений на зворотній стороні сертифіката про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-1Х №015322, виданий 26 листопада 2019 року на ім`я ОСОБА_1 сільським головою ОСОБА_3 .

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 20.10.2021 рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року залишено без змін.

Згідно з виписки протоколу №1 зборів співвласників земельних і майнових паїв СВЗП «Лідихівська» від 26 лютого 2004 року вбачається, що на зборах було вирішено: звільнити від обов`язків члена і голови майнової комісії ОСОБА_4 , обрати членом і головою майнової комісії ОСОБА_2 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сформованого 28.11.2021 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на адмінбудинок, загальною площею 454,7 кв.м, який знаходиться АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване 20.12.2019 року. Підставою для державної реєстрації зазначено: технічний паспорт серії НОМЕР_2 , виданого 13 грудня 2019 року Кременецьким РК БТІ; свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ТР-ІХ №15322, виданого 26 листопада 2019 року Лідихівською сільською радою; рішення виконкому Лідихівської сільської ради № 119 від 12 грудня 2019 року; акту приймання -передачі нерухомого майна від 10 травня 2012 року.

Підстави внесення запису було рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50419279 від 23.12.2019, винесене державним реєстратором Великомлинівецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області Смолінчуком О.М.

Верховний суд у постанові від 11 вересня 2024 року у справі №601/83/22 вказав, що оскільки ОСОБА_2 , як і ОСОБА_1 , є власниками майнових паїв, то вони мають рівні права на виділення об`єктів нерухомості в натурі. Співвласники розпайованого майна колективного сільськогосподарського підприємства мають право отримати свій майновий пай лише у вигляді та розмірі, визначених рішенням зборів співвласників паїв або в порядку виділу своєї частки із спільного майна шляхом пред`явлення позову до всіх інших співвласників на підставі приписів ЦК України та інших норм законодавства, які регулюють відносини між учасниками спільної часткової власності.

У справі, що переглядається, ОСОБА_2 як співвласник майнового фонду колишнього СВЗП «Лідихівська», що має з ОСОБА_1 рівні права на виділення об`єктів нерухомості в натурі, оспорює дії ОСОБА_1 з оформлення права власності на адміністративну будівлю, проведені, на його думку, без правової підстави, оскільки адміністративна будівля не виділена в натурі ОСОБА_1 .

Той факт, що ОСОБА_2 ще не звертався із заявою про виділення йому частки в натурі є юридично незначущим у цій справі, оскільки законодавство не встановлює строку для такого звернення або втрати права на виділення майнового паю в натурі зі спливом якогось конкретного строку, а у матеріалах справи немає доказів, що у статутних документах СВЗП «Лідихівська» були такі приписи.

З огляду на вказане суди дійшли помилкового висновку про не порушення прав позивача.

Окрім того зазначено, що у справах № 1909/2769/12, №601/90/16, №601/2565/19 суди вже оцінили рішення Лідихівської сільської ради про видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства від 26 листопада 2019 року, серія ТР-ІХ, № 015322, та це свідоцтво на предмет того, чи може воно бути підставою для отримання ОСОБА_1 права власності на адміністративну будівлю, та вважатися таким, що містить передбачену законодавством відмітку підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідчену підписом керівника такого підприємства.

Оскільки оскаржувана державна реєстрація права власності ОСОБА_1 ьна адміністративну будівлю здійснена на підставі цього ж свідоцтва про право власності ОСОБА_1 на майновий пай від 26 листопада 2019 року, серія ТР-ІХ, № 015322, то Верховний Суд вважає, що обраний спосіб захисту прав позивача у цій справі за встановлених фактичних обставин є належним та ефективним, таким, що спрямований за захист прав та інтересів позивача. Тому висновки судів про неефективність обраного позивачем способу захисту його прав та інтересів, є помилковими.

Cуди, відмовивши у позові з огляду на те, що право позивача не порушене та одночасно у зв`язку з неефективність обраного способу захисту, не переглянули справу по суті, не врахували обставин, встановлених у справах №1909/2769/12, №601/90/16, №601/2565/19, зокрема в частині визнання недійсним напису «у рахунок вартості майнового сертифіката виділено будівлю адмінбудинку вартістю 119 016 (сто дев`ятнадцять тисяч шістнадцять) гривень сільський голова ОСОБА_3 », вчиненого головою Лідихівської сільської ради Степанюк Л.В на зворотній стороні сертифіката ОСОБА_1 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) від 26 листопада 2019 року, серія ТР-ІХ, № 015322.

Розглянувши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до змісту статей 7, 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

Право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.

У частині третій статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

За загальним правилом право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (частина перша статті 358 ЦК України).

Здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств регулювалося Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року №62, який втратив чинність 24 травня 2013 року на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11 квітня 2013 року №253.

Питання щодо виділення в натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства врегульовано, зокрема Законом України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України від 29 січня 2001 року №62/2009 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки». Питання оформлення права власності на майновий пай, видачу свідоцтва про право власності на майновий пай члена підприємства визначено постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177, якою затверджено Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення та Типове положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки.

Відповідно до пункту 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв, майновий пай члена підприємства документально підтверджується Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

У пункті 14 Порядку передбачено, що свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Згідно із пунктом 4 Порядку, до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємства, а також особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай. Список осіб, які мають право на майновий пай, складається комісією і затверджується зборами співвласників.

За рішенням зборів співвласників до списку осіб, що мають право на майновий пай, можуть бути внесені й інші категорії осіб, наприклад, такі, що відпрацювали у господарстві довгий час і вибули з поважних причин, а також особи, які мають право на пайовий фонд майна, але з різних причин не були включені до списку.

Виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) виключно на підставі рішення зборів співвласників.

Питання розподілу майна пайового фонду вирішується загальними зборами співвласників майнових паїв, які затверджують подані комісією пропозиції, після чого таке майно виділяється підприємством правонаступником з оформленням акта приймання-передачі (пункт 15 Порядку).

Таким чином, питання щодо виділення майнового паю в натурі, способу такого виділення, визначення конкретного майна, яке передається власнику майнового паю, відноситься до виключної компетенції зборів співвласників.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі №612/579/16-ц та постанові КЦС у складі Верховного Суду від 09 грудня 2020 року в справі №675/2134/18-ц.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 11 Закону передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону (в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення) державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

За змістом абзацу 1 частини другої статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, яка діяла на час прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора) перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з абзацом 1 пункту 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (тут і далі у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора), державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав (абзац 1 пункту 7 Порядку).

Пунктом 40 Порядку передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

За змістом пункту 51 цього ж Порядку для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються:

1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою;

2) акт приймання-передачі нерухомого майна.

При цьому відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, яка діяла на час прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора) у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

Таким чином, зі змісту наведених законодавчих положень вбачається, що однією з підстав для реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подається свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою.

При цьому, реєстратор, перевіряючи подані заявником документи, повинен перевірити їх відповідність законодавчим вимогам, з`ясувати чи дають вони змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що реєстрація права власності ОСОБА_1 на адміністративну будівлю здійснена на підставі свідоцтва про право власності ОСОБА_1 на майновий пай від 26 листопада 2019 року, серія ТР-ІХ, № 015322.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року скасовано рішення сесії Лідихівської сільської ради №363 від 26 листопада 2019 року. Визнано недійсним напис «в рахунок вартості майнового сертифіката виділено будівлю адмінбудинку вартістю 119016 гривень сільський голова ОСОБА_3 », вчинений на зворотній стороні сертифіката про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-1Х №015322, виданий 26 листопада 2019 року на ім`я ОСОБА_1 сільським головою Степанюк Л.В.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 20.10.2021 рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року залишено без змін. Постановою Верховного суду рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року залишено без змін.

Відповідно до частини 3 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

На підставі рішення суду визнано недійсним напис «в рахунок вартості майнового сертифіката виділено будівлю адмінбудинку вартістю 119016 гривень сільський голова ОСОБА_3 », вчинений на зворотній стороні сертифіката про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-1Х №015322, а отже скасовано документ на підставі якого проведено державну реєстрацію прав.

З огляду на наведене, суд приходить висновку про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 50419279 від 23.12.2019, винесене державним реєстратором Великомлинівецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області Смолінчуком О.М. стосовно реєстрації об`єкту нерухомого майна - адмінбудинку за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору.

У зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі із відповідача ОСОБА_1 у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2481,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 12, 13, 76-80, 141, 258- 265, 352 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 50419279 від 23.12.2019, винесене державним реєстратором Великомлинівецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області Смолінчуком О.М. стосовно реєстрації об`єкту нерухомого майна - адмінбудинку за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вказане рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Кременецька міська рада, вул. Шевченка, 67 м.Кременець, .

Повний текст рішення виготовлено 26 березня 2025 року.

Головуючий: