Справа № 450/4982/23 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/1093/24 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
Провадження №22-ц/811/822/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Гаврилюк Я.Ю.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ТОВ «Онур Конструкціон

Інтернешнл» Якубовича В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 лютого 2024 року та додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 березня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Онур Конструкціон Інтернешнл», приватного підприємства «Версус-Фінанс» про відшкодування шкоди,

встановив:

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Онур Конструкціон Інтернешнл» майнову шкоду в розмірі 81297 грн. 49 коп., завдану пошкодженням транспортного засобу, 4500 грн. на відшкодування витрат, понесених у зв`язку з проведенням автотоварознавчої експертизи, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 10 грудня 2022 року на автодорозі М-06 Київ Чоп, 548 км + 800 м (об`їзна дорога міста Львова), поблизу населеного пункту Пасіки-Зубрицькі, Львівського району, Львівської області, біля автозаправки «ОККО», ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «БМВ Х3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в`їхала у вибоїну на проїжджій частині, внаслідок чого було пошкоджено вищевказаний автомобіль.

24 січня 2023 року працівниками поліції складено протокол серії ААД №362519 про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.140 КУпАП відносно заступника начальника відділу ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області Ковальчика П.І., однак, постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року справу про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Водночас, цією постановою встановлено, що відповідальним за належний стан вказаної вище ділянки автодороги є ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл», згідно з договором підряду від 31 грудня 2021 року, укладеним із Службою автомобільних доріг у Львівській області.

Відтак, позивач вважала, що відповідальним за завдану їй шкоду є ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл».

За клопотанням позивача, ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2023 року до участі у справі, як співвідповідача, залучено приватне підприємство (далі ПП) «Версус-Фінанс».

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 лютого 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Додатковим рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 березня 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6461 грн. 54 коп.

Обидва судові рішення оскаржила позивач, просила їх скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині оцінки висновку експерта та не врахування цього доказу при вирішенні спору і вважає, що наданий нею висновок експерта №22395 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження від 26.07.2023 року складений відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, є належним та допустимим доказом на підтвердження завданої їй майнової шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу.

Наголошує, що огляд транспортного засобу був проведений експертом особисто 17.12.2022 року на СТО із застосуванням підйомника, з метою огляду днища автомобіля, і автомобіль знаходився на момент його огляду експертом у такому стані, в якому він був після дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), а тому, не має значення дата складання висновку.

Вважає, що були дотримані вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також звертає увагу, що експерт був обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок згідно ст.384 КК України.

Додає, що при зверненні до суду із вказаним позовом позивач керувалася постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.01.2023 року, якою встановлено, що відповідально особою за належне утримання ділянки дороги, на якій було пошкоджено автомобіль, є ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл», відповідно до договору підряду від 31.12.2021 року, укладеного із Службою автомобільних доріг у Львівській області.

Зазначає, що відповідно до вказаного договору підряду відповідач ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» зобов`язався здійснювати послуги з дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Львівської області в межах автодороги М-06 432 км + 877м 622 км + 256 м., що також підтверджується листом Служби автомобільних доріг у Львівській області від 01.11.2022 року, відтак, особою, відповідальною за експлуатаційний стан доріг, а саме: автодороги М-06 Київ-Чоп на її ділянці 548 км + 800 м, є ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл», оскільки право на експлуатаційне утримання дороги було передане ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл», тому саме на ньому лежить обов`язок з відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу.

Окрім того, звертає увагу, що за клопотанням позивача до участі у справі, як співвідповідача, було залучено ПП «Версус-Фінанс», оскільки з листа Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області №03-4588/08-03 від 20.11.2023 року вбачається, що ДТП, яка відбулась 10.12.2022 року на 548 км + 800 м автодороги М-06 Київ Чоп, спричинена через наявність вибоїни, яка розташована на додатковій смузі АЗС «ОККО», яка була збудована при влаштуванні заїзду-виїзду до вказаної АЗС, і ця ділянка не передавалась на баланс Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області.

За позицією позивача, шкоду потерпілій стороні внаслідок неналежного утримання дороги повинна відшкодувати особа, яка відповідальна за експлуатаційний стан доріг на даній ділянці дороги.

Доводи апеляційної скарги щодо оскарження додаткового рішення суду обґрунтовані тим, що у разі задоволення апеляційної скарги на основне рішення суду, відповідно, підлягає скасуванню й додаткове рішення суду.

Окрім того, позивач звертає увагу на допущення судом порушень вимог процесуального закону при вирішенні заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки сторона відповідача не зробила відповідної заяви про продовження строку надання доказів сплати судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, як це передбачено статтею 141 ЦПК України, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваного додаткового рішення.

Наголошує, що вказані висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15, а також у постанові Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі №205/213/20.

Додає, що у відзиві на позовну заяву, яку подав до суду відповідач, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а саме, витрати на професійну правничу допомогу, не зазначений, відтак, порушено вимоги ст.134 ЦПК України, що є наслідком відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

У відзивах на апеляційні скарги відповідач ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» висловив свої заперечення, вважає оскаржувані судові рішення законними та обґрунтованими. Просить їх залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

В судове засідання 18 березня 2025 року представник відповідача ПП «Версус-Фінанс» не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи вказаний учасник був належним чином повідомлений і клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, справу розглянуто у його відсутності.

Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 27 березня 2025 року о 12 год. 45 хв.

Заслухавши пояснення представника позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення представника відповідача ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл», перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, додатково дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення №450/482/23, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги на рішення суду та залишення апеляційної скарги без задоволення на додаткове рішення суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником транспортного засобу марки «BMW X3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , є позивач ОСОБА_2 (а.с.9, 27 т.1).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №362519 від 24.01.2023 року, складеним інспектором ВБДР УПП у Львівській області, відносно ОСОБА_3 за ч.4 ст.140 КУпАП, 10.12.2022 року о 20 год. 10 хв., на автодорозі М-06 Київ Чоп, 548 км + 800 м, ОСОБА_3 , будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходи щодо ліквідації вибоїни довжиною 3,26 м, шириною 2,4 м, глибиною 24 см, на проїзній частині дороги, чим порушив правила, норми і стандарти утримання доріг, п.3.1.1 ДСТУ 3587-22, що стало супутньою причиною ДТП за участю транспортного засобу марки «BMW X3», н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , транспортного засобу марки «Opel Astra», н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 , та транспортного засобу марки «BMW X3», н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого завдано матеріальних збитків (а.1 справи про адміністративне правопорушення №450/482/23).

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.140 КУпАП закрите у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.11-12 т.1).

Згідно з висновком експерта №22395 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження, складеним 26.07.2023 року (а.с.13-17 т.1), ринкова вартість транспортного засобу марки «BMW X3», реєстраційний номер НОМЕР_3 , без врахування пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП, в цінах на грудень 2022 року, становила 732036 грн. 69 коп., вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, в цінах на грудень 2022 року, становила 81297 грн. 49 коп.

Також встановлено, що 31.12.2021 року між Службою автомобільних доріг у Львівській області (замовник) та ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» (підрядник) укладено договір підряду №120-12/21 про закупівлю послуг: поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Львівської області: М-06 Київ Чоп, 432 км + 877 м 622 км + 256 м, транспортні розв`язки на М-06 Київ Чоп 526 км + 230 м, 529 км + 455 м, 539 км + 185 м, 546 км + 288 м, 552 км + 963 м, 563 км + 497 м, 610 км + 045 м (200,9 км) (ДК 021:2015:45230000-8: Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь) (а.с.60-67 т.1).

Відповідно до п.1.1 договору, підрядник зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим договором, своїми силами і засобами на власний ризик та/або із залученням субпідрядних організацій надавати в установлений цим договором термін, відповідно до Плану-Завдання, що є невід`ємною частиною договору (додаток №5), послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Львівської області: М-06 Київ Чоп, 432 км + 877 м 622 км + 256 м, транспортні розв`язки на М-06 Київ Чоп 526 км + 230 м, 529 км + 455 м, 539 км + 185 м, 546 км + 288 м, 552 км + 963 м, 563 км + 497 м, 610 км + 045 м (200,9 км), згідно з технічною специфікацією, викладеною в тендерній документації, за результатами якої укладено цей договір, а замовник зобов`язується прийняти згідно із цим договором та чинним законодавством України належним чином надані послуги після перевірки фізичних та вартісних показників та сплатити їх вартість по мірі надходження на його рахунок коштів, передбачених на ці цілі.

Пунктом 1.3 договору визначено, що підрядник приймає від замовника автомобільні дороги загального користування державного значення Львівської області: М-06 Київ Чоп, 432 км + 877 м 622 км + 256 м, транспортні розв`язки на М-06 Київ Чоп 526 км + 230 м, 529 км + 455 м, 539 км + 185 м, 546 км + 288 м, 552 км + 963 м, 563 км + 497 м, 610 км + 045 м (200,9 км), із їх елементами, що знаходяться в оперативному управлінні замовника, у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про дорожній рух», протяжністю 200,9 км, згідно з актом передачі доріг за встановленою формою, що є невід`ємною частиною договору (додаток №1).

Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» (тут і надалі в редакції, чинній на момент настання ДТП) визначено, що автомобільна дорога це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безпечного та зручного руху транспортних засобів; дорожнє покриття укріплені верхні шари дороги, що сприймають навантаження від транспортних засобів; перевірка безпеки автомобільних доріг обстеження і вивчення характеристик та дефектів (недоліків) автомобільної дороги з метою виявлення існуючих та потенційних ризиків виникнення дорожньо-транспортних пригод і надання рекомендацій щодо їх запобігання і усунення, що не є заходом державного нагляду (контролю); проїзна частина частина автомобільної дороги, безпосередньо призначена для руху транспортних засобів; смуга відведення земельні ділянки, що надаються в установленому порядку для розміщення автомобільної дороги; смуга руху смуга проїзної частини, позначена або не позначена розміткою, яка має ширину, визначену нормами для руху транспорту в один ряд.

Стаття 5 Закону України «Про автомобільні дороги» визначає види автомобільних доріг. Зокрема, автомобільні дороги поділяються на: автомобільні дороги загального користування; вулиці і дороги міст та інших населених пунктів; відомчі (технологічні) автомобільні дороги; автомобільні дороги на приватних територіях.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про автомобільні дороги», автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації. Автомобільні дороги загального користування, які у зв`язку з розширенням меж територій міст стають частиною їх вулично-дорожньої мережі, можуть передаватися безоплатно в комунальну власність за рішенням Кабінету Міністрів України.

Відповідно до положень статті 10 Закону України «Про автомобільні дороги», органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення; Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні та Севастопольська міська державні адміністрації.

До повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення, належать, зокрема, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення відповідно до державних будівельних норм і стандартів, а також переліків об`єктів та обсягів бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт автомобільних доріг загального користування, затверджених Кабінетом Міністрів України; розроблення та участь у реалізації заходів з безпеки дорожнього руху (ст.11 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Відповідно до п.3 ст.13 Закону України «Про автомобільні дороги», орган управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

У справі, яка переглядається, судом встановлено, що станом на момент вчинення ДТП (10.12.2022 року), у Львівській області органом державного управління автомобільними дорогами загального користування була Служба автомобільних доріг у Львівській області (з 31.03.2023 року Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області), на балансі якої перебувають автомобільні дороги загального користування у межах зазначеної області.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» (тут і надалі в редакції, чинній на момент настання ДТП), до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з частиною третьою статті 14, частиною першою статті 16 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Частиною першою статті 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Отже, у розумінні наведених положень Закону, у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами.

Тлумачення норм Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про автомобільні дороги», Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року №198 (із змінами та доповненнями), дозволяє дійти висновку, що у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами (такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі №904/5489/18).

З такими висновками погодився Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, вказавши у постанові від 14 вересня 2020 року у справі №127/18036/15-ц (провадження №61-44376сво18), що в силу закону, у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами.

Правильність застосування такої правової позиції в даній категорії справ підтверджено Верховним Судом у постанові від 15 червня 2023 року (справа №686/24456/20, провадження №61-11899св22).

У справі, яка переглядається в апеляційному порядку, встановлено, що у Львівській області органом державного управління автомобільними дорогами загального користування є Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області (станом на момент ДТП Служба автомобільних доріг у Львівській області), на балансі якої перебувають усі автомобільні дороги загального користування у межах зазначеної області.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів відхиляє посилання позивача на п.6.3 договору підряду №120-12/21 від 31.12.2021 року, укладеного між Службою автомобільних доріг у Львівській області (замовником) та ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» (підрядником), про те, що підрядник несе відповідальність перед третіми особами за збитки, завдані у разі скоєння ДТП внаслідок неналежного стану автомобільних доріг під час надання послуг.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача про те, що постановою у справі про адміністративне правопорушення, яка розглядалася судом відносно ОСОБА_3 , було встановлено особу, відповідальну за завдану позивачу шкоду, ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл», оскільки це не узгоджується з положеннями частини шостої статті 82 ЦПК України.

При цьому, помилковою є й позиція відповідача ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» щодо місця вчинення ДТП (розташування вибоїни), оскільки таке зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: проїзна частина автодороги М-06 Київ Чоп 548 км + 800 м.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц та від 12 грудня 2018 року у справі №372/51/16-ц).

Ураховуючи ту обставину, що позивачка пред`явила свої вимоги до неналежних відповідачів, саме з цієї підстави необхідно відмовити у задоволенні її позову, тому рішення суду першої інстанції необхідно змінити, виклавши мотиви для відмови в позові у редакції цієї постанови.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідні правові наслідки не призведуть до порушення прав позивачки, оскільки остання вправі звернутися до суду з відповідними вимогами, визначивши належний суб`єктний склад спору, тобто до належного відповідача.

Що ж стосується доводів та вимог апеляційної скарги на додаткове рішення, то такі не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Ураховуючи наведені вище норми процесуального закону й те, що відповідач ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» про витрати на професійну правничу допомогу (про попередній (орієнтовний) розрахунок суми цих витрат) заявив у відзиві на позовну заяву, а докази на підтвердження таких витрат подав до спливу п`яти днів після ухвалення рішення суду (справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників), суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про стягнення таких витрат з позивача на користь відповідача, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Також необхідно зазначити, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 березня 2023 року у справі №755/7694/20 (провадження №61-12174св22) зазначено, що: «Застосування відповідних положень статті 134 ЦПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників. Аналіз частини другої статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Отже, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат. З огляду на викладене відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат».

При вирішенні даного питання, суд першої інстанції правильно виходив із таких критеріїв як справедливість, добросовісність, розумність та співмірність, визначивши розмір понесених відповідачем витрат на правничу допомогу в розмірі 6461 грн. 54 коп., на спростування чого стороною позивача не надано жодних обґрунтувань, тому підстав для зміни чи скасування додаткового рішення суду немає.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.п.1, 2, 375, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 лютого 2024 року задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 лютого 2024 року змінити, виклавши мотиви відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 в редакції цієї постанови.

В решті рішення суду залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 березня 2024 року залишити без задоволення.

Додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст складений 27 березня 2025 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич