19 березня 2025 року місто Чернігів
Справа №751/8559/24
Провадження №2/751/548/25
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.
секретаря судового засідання Клименко К. Є., Соколовський В.В., Стрижак В.П.
учасники справи:
представник позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -
В с т а н о в и в :
І. Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання по 1/2 частині права власності на квартиру АДРЕСА_1 , а також стягнення понесених судових витрат (а.с.25-28).
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 2009 до 2023 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . За цей час вони придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яку оформили на неї. Проте, з березня 2022 року вона не проживає у вказаній квартирі, але в ній проживає колишній чоловік, який користується комунальними послугами, проте не проводить за них оплату. Ураховуючи, що квартира є спільною сумісною власністю, але оформлена на неї, тому вона вимушена оплачувати вартість комунальних послуг в цілому. З огляду на зазначене, просить здійснити поділ спільної квартири.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі
Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 25.09.2024 позов залишив без руху, оскільки поданий з порушенням вимог ст.175, 177 ЦПК України. У встановлений строк позивачем усунуто недоліки.
Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 15.10.2024 відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив у справі підготовче судове засідання.
Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 23.01.2025 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 25.02.2025 відклав розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідача.
Позивач та представник позивача у судове засідання не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлені. Від представника позивача надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся в установленому ст. 128 ЦПК України порядку, за зареєстрованим місцем проживання, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін, оскільки представником позивача подано заяву про розгляд справи без його участі, а відповідач не отримує судові виклики направлені йому рекомендованими повідомленнями, про наявність зазначеної справи, де він є відповідачем, йому відомо, обов`язки передбачені ст. 43 ЦПК України не виконує.
З урахуванням вищевикладеного судом 19.03.2025 постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІІ. Фактичніобставини, встановлені судом та змістспірнихправовідносин
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з 10.07.2009 перебували у зареєстрованому шлюбі.
Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.08.2023 шлюб між сторонами розірвано (а.с.4).

ОСОБА_5 20.09.2024 змінила прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені (а.с.85).

У період перебування у шлюбі сторонами придбано квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.08.2011, який зареєстрований в реєстрі за №1655 (а.с.5-7).

Згідно витягу про державну реєстрацію від 19.09.2011 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на вказану квартиру зареєстровано в цілому за ОСОБА_5 (а.с.7зв-8, 12, 87).

Згідно звіту про оцінку майна №1 вартість квартири АДРЕСА_1 становить 1 451 007,00 грн, вартість 1/2 частини квартири 725 503,50 грн (а.с.9).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

У пп. 1, 3 ст. 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст.63 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено між ними.

У відповідності до ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Сімейного Кодексу України, ч. 2 ст. 372 ЦК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, у разі поділу майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Частинами 1, 3, 4 ст.368 Цивільного кодексу України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до п.22 Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягаєподілу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до п.23 вищевказаної постанови, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом.

Положення статті 60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Спірна квартира набута сторонами за час шлюбу, а отже є об`єктом спільної сумісної власності сторін.

Судом не встановлено обставин, що мають істотне значення, які б давали підстави для відступлення від принципу рівності часток сторін при поділі спільної сумісної власності.

Відповідачем не надано доказів на спростування вартості спірної квартири, яка визначена оцінювачем згідно звіту про оцінку майна №1.

Отже, оцінивши наявні докази у сукупності, на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, виходячи з того, що частки позивача та відповідача у спільному майні є рівними, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання, у порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, права власності за кожним по 1/2 частині спірної квартири обґрунтовані та підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 255,50 грн (а.с.24).

Ураховуючи, що позовні вимоги задоволенні у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7 255,50 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280-288, 354, 355 ЦПК України, ст.368, 392 ЦК України, ст.ст. 7, 60-61, 69, 70-71 Сімейного Кодексу України, суд -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

У порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

У порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 255 (сім тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн 50 коп судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 27.03.2025.

Позивач ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя Н. В. Маслюк