Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/878/24
Провадження № 2/670/51/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мусієнко М.Б.

за участю секретаря судового засідання Корчової А.І., Ліневської В.В.,

представника позивача Шкаленка Є.В.,

відповідач ОСОБА_1 не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів),

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів), мотивуючи свої позовні вимоги таким. 01.10.2024 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» було укладено кредитний договір № 29.09.2024-100000299 від 01.10.2024. В частині кредитного договору № 29.09.2024-100000299 - заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору, зазначено, що сума кредиту становить 2500 грн 00 коп. На виконання умов договору ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» 01.10.2024 о 17 год. 03 хв. перерахувало на картку банку АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» № НОМЕР_1 , яку було надано ОСОБА_1 , кошти в сумі 2500 грн 00 коп. В подальшому заборгованість по вказаному кредитному договору була частково погашена в сумі 1500 грн 00 коп., а саме: 02.11.2024 о 09 год. 29 хв.

01.10.2024 внаслідок технічної помилки через аварію на картку № НОМЕР_1 , яку надано ОСОБА_1 , також були перераховані грошові кошти на загальну суму 24 500 грн 00 коп., які досі ним не повернуто. Позивач зазначає, що в ході телефонної розмови відповідач зобов`язався повернути грошові кошти, однак, до теперішнього часу він цього не зробив. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 24 500 (двадцять чотири тисячі п`ятсот) грн 00 коп., як набуті без достатньої правової підстави, та судовий збір.

28.11.2024 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

02.12.2024 представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків на виконання ухвали суду від 28.11.2024.

Ухвалою від 03.12.2024 у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду 15.01.2025 за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

15.01.2025 розгляд справи відкладено на 30.01.2025 у зв`язку із клопотанням відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 30.01.2025 у справі закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті 19.02.2025.

19 лютого 2025 року розгляд справи відкладено на 05.03.2025 у зв`язку із неявкою відповідача у судове засідання.

25 березня 2025 року розгляд справи відкладено на 26.03.2025 у зв`язку із неявкою відповідача у судове засідання.

Представник позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» Шкаленко Є.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Також просив суд врахувати, що 17.03.2025 відповідачем частково погашена заборгованість у сумі 5000 грн 00 коп.

Відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, але повторно не з`явився у судове засідання, причин не повідомив, заяву про його відкладення не надав.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2024 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), заявки від 01 жовтня 2024 року, які підписано відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «Е189», укладено кредитний договір № 29.09.2024-100000299 (а.п. 9-15).

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (п. 3.1 Пропозиції). Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах, визначених у заявці (п. 3.3 Пропозиції) (а.п. 9-15).

Сума кредиту 2500 грн 00 коп. Строк, на який надається кредит - 124 дні з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 01 лютого 2025 року. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику: 5167-80ХХ-ХХХХ-4144 (п. 2, 3, 4 Заявки) (а.п. 9-15).

Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором «Е189» (а.п. 14-15).

Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 29.09.2024-100000299 від 01 жовтня 2024 року доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, визначено графік платежів (а.п. 14-15).

Згідно із наданою ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» квитанцією про зарахування № 525676196 від 01 жовтня 2024 року на картку отримувача № НОМЕР_2 здійснено платіж: видача за договором кредиту № 01.10.2024-100002085, сума платежу 10000 грн 00 коп., час операції 01.10.2024 о 17 год. 09 хв. (а.п. 4 ).

Отримання відповідачем зазначених коштів в розмірі 10000 грн 00 коп. підтверджено квитанцією сервісу iPay.ua, платіж № 525676196 від 01 жовтня 2024 року на платіжну карту АТ «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_1 , призначення платежу: видача за договором кредиту № 01.10.2024-100002085 (а.п. 16 ).

Згідно із наданою ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» квитанцією про зарахування № 525677647 від 01 жовтня 2024 року на картку отримувача № НОМЕР_2 здійснено платіж: видача за договором кредиту № 01.10.2024-100002115, сума платежу 500 грн 00 коп., час операції 01.10.2024 о 17 год. 10 хв. (а.п. 5 ).

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 500 грн 00 коп. підтверджено квитанцією сервісу iPay.ua, платіж № 525677647 від 01 жовтня 2024 року на платіжну карту АТ «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_1 , призначення платежу: видача за договором кредиту № 01.10.2024-100002115 (а.п. 17).

Згідно із наданою ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» квитанцією про зарахування № 525680567 від 01 жовтня 2024 року на картку отримувача № НОМЕР_2 здійснено платіж: видача за договором кредиту № 01.10.2024-100002139, сума платежу 4000 грн 00 коп., час операції 01.10.2024 о 17 год. 12 хв. (а.п. 6 ).

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 4000 грн 00 коп. підтверджено квитанцією сервісу iPay.ua, платіж № 525680567 від 01 жовтня 2024 року на платіжну карту АТ «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_1 , призначення платежу: видача за договором кредиту № 01.10.2024-100002139 (а.п. 18).

Згідно із наданою ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» квитанцією про зарахування № 525680857 від 01 жовтня 2024 року на картку отримувача № НОМЕР_2 здійснено платіж: видача за договором кредиту № 01.10.2024-100002127, сума платежу 10000 грн 00 коп., час операції 01.10.2024 о 17 год. 12 хв. (а.п. 7 ).

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 10000 грн 00 коп. підтверджено квитанцією сервісу iPay.ua, платіж № 525680857 від 01 жовтня 2024 року на платіжну карту АТ «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_1 , призначення платежу: видача за договором кредиту № 01.10.2024-100002127 (а.п. 19).

Згідно із наданою ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» квитанцією про зарахування № 525672593 від 01 жовтня 2024 року на картку отримувача № НОМЕР_2 здійснено платіж: видача за договором кредиту № 01.10.2024-100000299, сума платежу 2500 грн 00 коп., час операції 01.10.2024 о 17 год. 06 хв. (а.п. 8 ).

Зазначені реквізити банківської карти № НОМЕР_1 в квитанції iPay.ua співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у договорі (заявці) № 29.09.2024-100000299 від 01 жовтня 2024 року (а.п. 12-13).

Відповідно до платіжної інструкції № від 02.11.2024 платник ОСОБА_1 на користь одержувача ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» сплатив обов`язковий платіж в сумі 1500 грн 00 коп. (а.п. 21).

Відповідно до платіжної інструкції № від 17.03.2025 ОСОБА_1 сплатив на користь ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» частину спірної суми в розмірі 5000 грн 00 коп. (а.п. 79).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція статті 1212 Цивільного кодексу України, як і загалом норм глави 83 Цивільного кодексу України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів), від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Подібний висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15 та Верховним Судом у постанові від 20 вересня 2024 року у справі № 628/1203/19.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України).

Подібні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, та постановах Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 201/2956/19, від 27 липня 2022 року у справі № 644/3932/18-ц, від 29 березня 2023 року у справі № 643/8385/21, від 18 жовтня 2023 року у справі № 639/6422/21, а також у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2024 року у справі № 628/1203/19.

Отже для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 Цивільного кодексу України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц та від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17). Подібний висновок також сформульовано у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 910/16334/19.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення 83 глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Відповідно ч. 1 статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага.

Ч. 1 статті 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Тлумачення положень ч. 1 п. 1, ч. 2 статті 11, ч. 1 статті 177, ч. 1 статті 202, ч. 1 статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України.

У той самий час сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського судувід 24 лютого 2021 року у справі № 912/2601/19.

Сплату відповідачем частини спірної суми в розмірі 5000 грн 00 коп. з вказаним в платіжній інструкції призначенням платежу «повернення безпідставно отриманих грошових коштів по справі 670/878/24» суд сприймає як визнання відповідачем фактичних обставин справи.

Відтак, оскільки позивачем помилково були внесені кошти на рахунок відповідача, на вимогу про їх повернення відповідач відповіді не надав, кошти в повному обсязі не повернув, обставин заявлених в позові не спростував, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача безпідставно отриманих активів (грошових коштів)є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з урахуванням сплати відповідачем частини спірної суми в розмірі 5000 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Оскільки позов підлягає до часткового задоволення внаслідок сплати відповідачем під час розгляду справи частини спірної суми, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп., сплата якого документально підтверджується платіжною інструкцією № СЦ00021887 від 29.11.2024 (а.п. 29).

На підставі ст.ст. 11, 177, 202, 1212, 1213 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 263, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів) задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» грошові кошти в сумі 19500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР»,, адреса місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд. 133-А м. Київ, 01032.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Оскільки під час проголошення повного рішення суду суд оголосив лише його вступну та резолютивну частини, то копії такого рішення негайно вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мар`яна МУСІЄНКО