Справа № 278/3306/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д. В., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє Томашевська Оксана Анатоліївна, до ОСОБА_2 та Територіальної громади в особі Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подані заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Житомирського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 та Територіальної громади в особі Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, в якому просила:

- встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , які є рідними сестрами по матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частку спадкового майна - житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 18 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначала, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 їх матері - ОСОБА_4 вони з сестрою - ОСОБА_3 успадкували в рівних частках (по 1/2 кожна) житловий будинок АДРЕСА_1 . Проте сестра спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. В подальшому, звернувшись після смерті сестри до нотаріуса з метою прийняття спадщини, ОСОБА_1 отримала відмову із вказівкою на неможливість визначити їх родинні відносини у зв`язку із розбіжностями в дошлюбних прізвищах та прізвищі їх матері, а також пропуском шестимісячного строку подання заяви для вступу у спадщину. При цьому, нотаріус роз`яснив їй право звернутись до суду із позовом у відповідності до статті 1272 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, а також встановлення факту родинних відносин.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та/або їх представники, а також представник Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області в засідання не з`являлись, про дати та час їх проведення повідомлялись своєчасно у встановленому законодавством порядку.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 надіслали до суду клопотання про здійснення розгляду справи за їх відсутності.

ОСОБА_2 та його представник у заявах відповідно від 29 січня 2025 року та від 06 лютого 2025 року вказали, що не заперечують проти задоволення позовних вимог.

У заяві від 29 січня 2025 року відповідач ОСОБА_2 додатково пояснив суду, що дійсно його мати - ОСОБА_3 та його тітка - ОСОБА_1 є рідними сестрами.

Станишівська сільська рада Житомирського району Житомирської області своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась, що, разом з тим, не перешкоджає розгляду справи та ухваленню рішення по суті заявлених позовних вимог.

Під час розгляду справи у судових засіданнях представник позивача - адвокат Томашевська О. пітримала позовні вимоги, з підстав, вказаних у позові, та просила їх задовольнити.

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно матеріали справи, оцінивши всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, суд встановив що мати ОСОБА_5 - ОСОБА_4 (а.с. 26), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 114), за життя володіла, зокрема, житловим будинком АДРЕСА_1 (а.с. 20).

Відповідно до заповіту, посвідченого 26 липня 2003 року секретарем виконавчого комітету Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, усе належне їй майно ОСОБА_4 заповіла у рівних долях своїм дітям - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

При цьому, ОСОБА_1 оформила своє право на спадщину за заповітом на 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , отримавши відповідне свідоцтво, видане державним нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщуком А.І. 09 січня 2024 року (а.с 13, 14-20).

Разом з тим, ОСОБА_3 спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_4 прийняла, але не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 й після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Реалізуючи своє право на отримання спадщини після смерті своєї сестри - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернулась до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріусом цієї контори прийнято постанову про відмову у вчиненні такої нотаріальної дії за №1134/02-31 від 21 травня 2024 року, обґрунтовуючи яку нотаріус посилався на неможливість встановити факт родинних відносин заявниці - ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_3 , оскільки у свідоцтві про народження дівоче прізвище померлої « ОСОБА_6 », а у свідоцтві про народження заявниці ( ОСОБА_1 ) дівоче прізвище « ОСОБА_7 ». Крім того, неможливо встановити й факт родинних відносин між померлою ОСОБА_3 та померлою ОСОБА_4 , оскільки у свідоцтві про народження ОСОБА_8 вказана « ОСОБА_9 », а у свідоцтві про смерть « ОСОБА_4 ». У своїй постанові державний нотаріус також зазначив, що заява про прийняття спадщини від імені ОСОБА_1 до 6-ти місяців з дня смерті спадкодавиці подана не була й на момент смерті спадкодавиці за однією адресою вони зареєстровані не були, а отже спадщину у встановлений законом спосіб ОСОБА_1 не прийняла (а.с. 9).

Не погоджуючись з такими обставинами та бажаючи оформити право власності в порядку спадкування на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суду надано право розглядати в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

У відповідності до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Виходячи з положень частини 2 статті 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник ОСОБА_1 просить встановити факт, що вона та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідними сестрами по матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки без встановлення цього факту вона не має можливості оформити право спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , а саме - на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Як вбачається із наявних в матеріалах справи доказів, ОСОБА_7 (прізвище після укладення шлюбу ОСОБА_10 ) народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 . Мати ОСОБА_4 . Батько ОСОБА_11 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).

ОСОБА_6 (прізвище після укладення шлюбу ОСОБА_12 ) народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 . Мати ОСОБА_9 . Батько ОСОБА_13 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 30 липня 2003 року Виконавчим комітетом Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, ОСОБА_4 за життя було складено заповіт, посвідчений 26 липня 2003 року секретарем виконавчого комітету Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, згідно з яким вона усе належне їй майно заповіла у рівних долях своїм дітям - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

На користь висновку щодо наявності родинних зв`язків між ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 свідчить й те, що на підставі цього заповіту ОСОБА_1 оформила право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Водночас, як зазначено у свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 09 січня 2024 року ОСОБА_1 державним нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщуком А.І., спадкоємицями ОСОБА_4 є її доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Свідоцтво про право на спадщину на іншу 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , ще не видано.

До того ж, як вже зазначалось, співвідповідач у даній справі - ОСОБА_2 в своїй заяві від 29 січня 2025 року підтвердив, що дійсно його мати - ОСОБА_3 та його тітка - ОСОБА_1 є рідними сестрами.

З огляду на викладене, суд вважає, що доводи заявника щодо наявності родинних зв`язків під час судового розгляду знайшли своє підтвердження, а факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідними сестрами по матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлення якого, в свою чергу, має для заявника юридичне значення, є доведеним.

Що ж до позовної вимоги про визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частку спадкового майна - житлового будинку АДРЕСА_1 , то суд враховує наступне.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Питання здійснення права на спадкування врегульовано Главою 87 ЦК України.

За змістом частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Причому, згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у постанові 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вже вказувалось у рішенні, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 й після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Аргументуючи причину пропуску шестимісячного строку для подання заяви про вступ у спадщину після смерті сестри, ОСОБА_1 зазначала, що їй було відомо, що сестрою складено заповіти на спадкове майно, відповідно до яких вона заповіла останнє сину ( ОСОБА_2 ) та племіннику ( ОСОБА_14 ), крім того посилалась на свій похилий вік, стан здоров`я, юридичну необізнаність.

Так, дійсно, судом з`ясовано, що за життя ОСОБА_3 було складено два заповіти:

-посвідчений 04 січня 1990 року секретарем Луківської сільської Ради народних депутатів Житомирського району Житомирської області та зареєстрований в реєстрі за №4, згідно з яким вона заповіла все належне їй майно синові - ОСОБА_2 (а.с. 104 звор. стор.);

-посвідчений 01 серпня 1992 року секретарем Луківської сільської Ради народних депутатів Житомирського району Житомирської області та зареєстрований в реєстрі за №35, відповідно до якого вона заповіла 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , успадковану нею після смерті матері ОСОБА_4 , ОСОБА_14 (а.с. 105).

При цьому, ані ОСОБА_2 , ані ОСОБА_14 спадщину не прийняли.

Крім того, наявне у матеріалах справи свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 20 жовтня 2022 року, свідчить про те, що ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 103 звор. стор.).

У той же час, у постанові державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщука А.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №1134/02-31 від 21 травня 2024 року констатовано, що будь-які інші спадкоємці за оформленням спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не звертались.

Розглядаючи дану справу, суд витребував спадкову справу №894/2004, заведену щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , та спадкову справу №269/2024, заведену щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , й за наслідками дослідження матеріалів цих справ встановив відсутність будь-яких інших осіб, які б бажали оформити спадщину на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , окрім ОСОБА_1 .

До того ж, як зазначалось віще, під час розгляду даної справи співвідповідач ОСОБА_2 та його представник у заявах відповідно від 29 січня 2025 року та від 06 лютого 2025 року повідомляли, що не заперечують проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Також, суд враховує, що визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , не буде порушувати прав та законних інтересів інших осіб, адже вона є єдиною спадкоємицею померлої сестри - ОСОБА_3 , а також суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості.

Наведені обставини у їх сукупності, а також те, що позивач є особою похилого віку, не є фахівцем в галузі права та не була обізнана з тонкощами реалізації права на спадкування, свідчать про поважність причин, які зумовили пропуск нею строку для подання заяви про прийняття спадщини, що, в свою чергу, на переконання суду, є підставою для визначення їй додаткового строку для подання такої заяви.

Виходячи з положень частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2, 3 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Підсумувавши наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення факту, що позивач - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідними сестрами по матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також для визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її сестри - ОСОБА_3 на 1/2 частку спадкового майна - житлового будинку АДРЕСА_1 , а отже, як наслідок, - для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 76 - 81, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_4 від 01.07.1997р., ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідними сестрами по матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_4 від 01.07.1997р., ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після її рідної сестри - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частку спадкового майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26.03.2025 року.

Суддя О. М. Дубовік