Справа № 465/4294/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю. М.
Провадження № 22-ц/811/3742/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м.Львів

Справа № 465/4294/13-ц

Провадження № 22-ц/811/3742/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретарі Салата Я.І., Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова, постановлену у м. Львові 26 листопада 2024 року у складі судді Ванівського Ю.М. у справі за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , з участю заінтересованих осіб: Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «КБ «Надра», про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,-

встановив:

14 жовтня 2024 року ОСОБА_3 і ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про визнання виконавчих листів, такими, що не підлягають виконанню. В обґрунтування заяви посилаються на те, що заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2013 року задоволено позов ПАТ «КБ «Надра» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь банку заборгованість по кредитному договору №558/06-Ф від 17 липня 2006 року, а також судові витрати, всього - 462 393, 46 грн. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2015 року заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2013 року в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у цій частині позову відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вказують, що 7 квітня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Вважають, що виконавчий лист №1326/8900/2012, виданий Франківським районним судом м. Львова 25 грудня 2013 року, щодо боржника ОСОБА_3 виданий судом помилково за рішенням, яке не набрало законної сили. Після видачі виконавчого листа у справі рішення суду в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_3 скасовано апеляційним судом. Щодо боржника ОСОБА_2 виконавчий документ видано судом також помилково і пред`явлений до примусового виконання за рішенням, яке не набрало законної сили, та після закінчення строку на пред`явлення цього документа до виконання. Просили заяву задовольнити.

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 26 листопада 2024 року заяву ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , з участю заінтересованих осіб: Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «КБ «Надра», про визнання виконавчих листів, такими, що не підлягають виконанню, задоволено частково. Постановлено визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №1326/8900/2012, виданий Франківським районним судом м.Львова 25 грудня 2013 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору в сумі 458 952,45 грн. та судових витрат в розмірі 3 441грн., всього: 462 393, 46 грн. в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_3 . В іншій частині заяви відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2 . В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати в частині відмови у задоволенні заяви щодо неї ( ОСОБА_2 ) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та задовольнити заяву в цій частині. Вказує, що згідно із ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. У матеріалах справи відсутні будь-які докази про звернення ПАТ КБ «Надра» до суду щодо видачі виконавчого листа на виконання судового рішення. Зазначене підтверджується постановою Львівського апеляційного суду від 30 травня 2022 року. Згідно даних Автоматизованої системи документообігу суду, інформація щодо видачі виконавчих листів на виконання рішення суду відсутня. Однак, в матеріалах справи є запис про отримання трьох виконавчих листів представником позивача 31 січня 2014 року. Вказує, що на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 42784684 з примусового виконання виконавчого листа № 1326/8900/2012 (номер судового провадження 2/465/1075/13) від 25 грудня 2013 року, виданого Франківським районним судом м.Львова , про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору в сумі 458 952,46 грн. та судових витрат в розмірі 3 441 грн., всього: 462 393,46 грн. Зазначає, що 7 квітня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 26 червня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). Також, на примусовому виконанні у Франківському відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 49752370 з примусового виконання виконавчого листа № 2/465/1075/13 (номер судової справи 1326/8900/2012) від 25 грудня 2013 року, виданого Франківським районним судом м.Львова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» 462 393, 46 грн. 13 січня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 27 квітня 2018 року державним виконавцем відповідно до п.9.ч.1.ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника. У виконавчих провадженнях №42784684 і №49752370 до примусового виконання з помилками та описками пред`явлено один і той самий виконавчий лист у цивільній справі №1326/8900/2012 (провадження №2/465/1075/13), виданий Франківським районним судом м. Львова від 25 грудня 2013 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору в сумі 458 952,46 грн. та судових витрат в розмірі 3 441 грн. (судового збору), всього - 462 393,46 грн. щодо боржника ОСОБА_2 . Таким чином, виконавчий лист у справі № 1326/8900/2012, виданий 25 грудня 2013 року Франківським районним судом м. Львова, щодо боржника ОСОБА_2 про примусове стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» 462 393,46 грн. до примусового виконання Франківському ВДВС у місті Львові пред`являвся двічі - у ВП №42784684 та ВП №49752370. На момент набрання законної сили вказаним рішенням був чинним Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, який визначав умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання рішення суду були визначені в один рік. Посилається на те, що 5 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року, а Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, який був чинним на момент ухвалення рішення та видачі виконавчих листів, втратив чинність. Виконавчий документ щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , згідно Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, після його повернення 26 червня 2014 року стягувачу , міг бути повторно пред`явлений до виконання до 25 червня 2015 року, оскільки нова редакція Закону із 3-х річним терміном пред`явлення виконавчих документів до виконання почала діяти лише з 5 жовтня 2016 року, а виконавчий лист до примусового виконання, згідно з інформації про виконавче провадження Автоматизованої системи виконавчих проваджень повторно було пред`явлено 4 січня 2016 року, тобто з пропуском визначеного законом строку. Банк був учасником справи, є юридичною особою та мав штат кваліфікованих працівників, у зв`язку із чим банку було відомо про вказані вимоги чинного на той час законодавства. ПАТ КБ «Надра», як стягувач, мав право на повторне подання виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 до виконання до 25 червня 2015 року, а не 4 січня 2016 року. Однак, таке право банк не реалізував і пред`явив до виконання вказаний виконавчий документ із пропуском визначеного законом строку. Таким чином, виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_2 пред`явлений до виконання після закінчення строку пред`явлення його до виконання.

З аслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.129 Конституції України та ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Встановлено, що заочним рішенням Франківського районного суду м.Львова від 22 листопада 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору №558/06-Ф від 17 липня 2006 року та судові витрати, всього: 462 393, 46 грн.

На виконання рішення суду 25 грудня 2013 року видано виконавчий лист.

7 квітня 2014 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Владиш І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №42784969. Постановою цього державного виконавця від 26 квітня 2018 року повернуто виконавчий документ стягувачу.

30 квітня 2015 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2013 року у справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

18 травня 2015 року ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу на заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2013 року.

На дату видачі виконавчого листа (25 грудня 2013 року) рішення суду набрало законної сили.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2015 року заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2013 року в частині задоволення вимог до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у цій частині вимог відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині вимог ОСОБА_2 мотивована наступним.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є вичерпним, після виконання також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені в цій нормі процесуального права.

Саме на суд покладено обов`язок встановити, з якої підстави може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних супутніх справ, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

До підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, якщо немає матеріальних прав для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника або ж випадкові видачі виконавчого документа, якщо його не потрібно було видавати, тобто випадкові помилкові видачі виконавчого листа або випадки, коли після видачі виконавчого документа було змінено зміст рішення.

Після набрання рішенням суду законної сили зміни в матеріально-правовому відношенні, встановленому судовим рішенням, можуть відбуватись як в межах процедур виконавчого провадження, так і поза їх межами в силу специфіки матеріально-правових юридичних фактів.

У зв`язку з цим, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав відсутності обов`язку боржника повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин є, насамперед, процесуальним наслідком відображення розвитку матеріально-правового відношення після винесення рішення суду або ж набрання ним законної сили, процедурою реалізації у виконавчому процесі тих змін, які відбулися у встановленому судом матеріально-правовому відношенні та призвели до відсутності повністю або частково матеріально-правового обов`язку боржника.

Процедура встановлення таких змін вимагає аналізу вже встановленого судом матеріально-правового відношення, аналізу матеріально-правових юридичних фактів, які виникли вже після винесення рішення та потребує оцінки доказів. Саме через це така процедура відбувається виключно за участі суду та не повинна реалізовуватися державним виконавцем самостійно.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про визнання виконавчого листа №1326/8900/2012 таким, що не підлягає виконанню, а саме: в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору в розмірі 45 952,46 грн. та 3 441 грн. судових витрат, у зв`язку із скасуванням обов`язку боржників рішенням Апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2015 року. Щодо боржника ОСОБА_2 у задоволенні заяви відмовлено.

Колегія суддів не може погодитися з ухвалою суду першої інстанції в оскарженій частині з урахуванням наступного.

Встановлено, що заочним рішенням Франківського районного суду міста Львова від 22 листопада 2013 року задоволено позов ПАТ КБ «Надра» про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору N? 558/06-Ф від 17 липня 2006 року та судових витрат у загальній сумі 462 393, 46 грн.

Згідно із ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У матеріалах справи відсутні докази про звернення ПАТ КБ «Надра» до суду щодо видачі виконавчого листа на виконання рішення суду.

31 січня 2014 року представник ПАТ КБ «Надра» Морганюк Ю.Г. отримала три виконавчих листи щодо боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , які 1 квітня 2014 року пред?явленні до виконання у Франківський ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області.

18 грудня 2015 року рішенням Апеляційного суду Львівської області рішення Франківського районного суду міста Львова від 22 листопада 2013 року в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у цій частині позовних вимог відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Встановлено, що 7 квітня 2014 року було відкрито виконавче провадження №42784684 з примусового виконання виконавчого листа № 1326/8900/2012 від 25 грудня 2013 року, виданого Франківським районним судом м.Львова, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору в розмірі 458 952,46 грн. та 3 441 грн. судових витрат, всього: 462 393, 46 грн.

26 червня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, на примусовому виконанні у Франківському ВДВС у м. Львові перебувало виконавче провадження №49752370 з примусового виконання виконавчого листа № 2/465/1075/13 від 25 грудня 2013 року, виданого Франківським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» 462 393,46 грн. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 13 січня 2016 року.

27 квітня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв?язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника.

Франківський районний суд м. Львові при видачі виконавчого листа 1326/8900/2012 від 25 грудня 2013 року допустив описку у номері виконавчого листа, оскільки цивільна справа №1326/8900/2012 стосується позову ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується рішенням Франківського районного суду м.Львова від 7 червня 2013 року у цій справі.

У Автоматизованій системі документообігу суду відсутня інформація про видачу виконавчих листів на виконання рішення суду у справі №1326/8900/2012, але наявна копія виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_3 , яка не є стороною у справі № 1326/8900/2012.

У виконавчому листі невірно вказані номери справи та провадження, замість №1326/8900/2012 має бути номер справи 465/4294/13-ц, замість номера провадження 2/465/1075/13 - №2/465/2266/13.

На виконання судового рішення, яке набрало законної сили, за заявою особи, на користь якої воно ухвалено, суд видає один виконавчий документ.

Згідно листа начальника відділу Франківського ВДВС у місті Львові Нагорняк В.Я. (вих. №52548 від 30 липня 2024 року) на примусовому виконанні у Відділі перебувало два виконавчі провадження: №42784684 з примусового виконання виконавчого листа 1326/8900/2012 (провадження №2/465/1075/13) від 25 грудня 2013 року, документ вступив у законну силу (набрав чинності) 6 грудня 2013 року; та №49752370 з примусового виконання виконавчого листа №2/465/1075/13 (справа №1326/8900/2012) від 25 грудня 2013 року, документ набрав чинності 6 грудня 2013 року.

У виконавчих провадженнях №42784684 і №49752370 до примусового виконання з помилками та описками пред?явлено один і той же виконавчий лист по цивільній справі №1326/8900/2012 (провадження №2/465/1075/13), виданий Франківським районним судом м.Львова 25 грудня 2013 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору в сумі 458 952,46 грн. та 3 441 грн. судового збору, всього: 462 393, 46 грн. щодо боржника ОСОБА_2 .

Виконавчий лист у справі №1326/8900/2012 (провадження №2/465/1075/13), виданий 25 грудня 2013 року Франківським районним судом м. Львова, щодо боржника ОСОБА_2 у справі про примусове стягнення на користь ПАТ КБ «Надра» 462 393, 46 грн. до примусового виконання Франківському ВДВС у м. Львові пред?явлено двічі - у ВП №42784684 та у ВП №49752370.

На момент набрання законної сили рішенням суду був чинним Закон України «Про виконавче провадження» в редакції від 21 квітня 1999 року, який визначав умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Відповідно до ч.1 ст. 22 цього Закону виконавчі документи можуть бути пред?явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

5 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» в редакції від 2 червня 2016 року, Закон у попередній редакції втратив чинність.

Виконавчий документ щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_2 після його повернення 26 червня 2014 року стягувачу, згідно Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21 квітня 1999 року, міг бути повторно пред?явлений до виконання до 25 червня 2015 року, оскільки нова редакція Закону із 3-х річним терміном пред?явлення виконавчих документів до виконання почала діяти з 5 жовтня 2016 року, а виконавчий лист до примусового виконання, згідно з інформації про виконавче провадження Автоматизованої системи виконавчих проваджень повторно було пред`явлено 4 січня 2016 року, тобто з пропуском визначеного законом строку.

ПАТ КБ «Надра», як стягувач, мав право на повторне подання виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 до 25 червня 2015 року, а не 4 січня 2016 року. Однак, таке право банк не реалізував і пред?явив до виконання вказаний виконавчий документ із пропуском визначеного законом строку.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. ПАТ КБ «Надра» із такою заявою до суду не зверталося.

Виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_2 пред?явлений до виконання після закінчення строку пред`явлення його до виконання з помилками та описками. ПАТ КБ «Надра» чи виконавча служба про виправлення описок до Франківського районного суду м.Львова не зверталися. Суд також з власної ініціативи не виправив допущені описки. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судові рішення у цивільній справі», питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку. Описки у виконавчому листі мали бути виправлені протягом 3 років від дати його видачі (до 25 грудня 2016 року).

Франківський ВДВС проводив виконавчі дії, в тому числі стягнення, на підставі виконавчого документа, який пред`явлено до виконання з пропуском строку.

Відповідно до ст. 432 ЦК України суд, який видав виконавчий документ, зокрема, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому листі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту фактичного виконання зазначеного у виконавчому листі рішення.

Виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

Як роз`яснив ВСС України в інформаційному листі від 1 липня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є: помилковість видачі виконавчого листа; боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 ЦК України).

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Обов`язок боржника може припинитися з передбачених законом підстав.

Главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України визначені підстави припинення зобов`язання.

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є вичерпним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Згідно постанови Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц, від 24 червня 2020 року у справі №520/1466/14-ц, від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Встановлено, що виконавчий лист у справі №1326/8900/2012 (провадження №2/465/1075/13), виданий Франківським районним судом м.Львова 25 грудня 2013 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору та судових витрат у загальному розмірі 462 393, 46 грн. щодо боржника ОСОБА_2 виданий помилково та пред`явлений до виконання з пропуском визначеного законом строку.

З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_2 про визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа у справі №1326/8900/2012 (провадження №2/465/1075/13), виданого Франківським районним судом м.Львова 25 грудня 2013 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору в розмірі 458 952,46 грн. та 3 441 грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви, всього: 462 393, 46 грн. щодо боржника ОСОБА_2 .

Керуючись: ст. 367, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391, 432 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 26 листопада 2024 року в частині відмови ОСОБА_2 у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, скасувати та в цій частині прийняти нове рішення про задоволення заяви.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист у справі №1326/8900/2012 (провадження №2/465/1075/13), виданий Франківським районним судом м.Львова 25 грудня 2013 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору в розмірі 458 952,46 грн. та 3 441 грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви, всього: 462 393, 46 грн. щодо боржника ОСОБА_2 .

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 25 березня 2025 року.

Головуючий -______________________Т.І.Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк