Провадження №2-з/567/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Дем`янчук Н.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Маковій В.В.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Дмитришиної М.П., про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики

встановив:

в провадженні Острозького районного суду Рівненської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, в якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 420000 доларів США згідно договору позики.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме :

-земельну ділянку, кадастровий номер :10:003:0028, площею 1,2297 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6242, номер відомостей про речове право 45457495;

-земельну ділянку, кадастровий номер :10:003:0027, площею 1,2297 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242, номер відомостей про речове право 45457647;

-земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:1537, площею 1,006 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, номер відомостей про речове право 45457647;

-земельну ділянку, кадастровий номер :01:009:0071, площею 2,7217 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246, номер відомостей про речове право 46661165;

-земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:074, площею 0,549 га, цільове призначення: для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2, номер відомостей про речове право 504442;

-будівлю пункту обслуговування автомобілів, загальною площею 858,2 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер НМЗ, номер відомостей про речове право 503081;

-будівлю лазні з підвалом та прибудовою, прибудована будівля акумуляторної, загальної площею 208,2 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер ОНМ2, номер відомостей про речове майно 570569;

-житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 71 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер майна 22688545, номер відомостей про речове право 2 в книзі 5;

-садовий будинок, загальною площею 94 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер майна 29831000, номер відомостей про речове право 255 в книзі 8.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики на загальну суму 420000 доларів США. Вказує, що вимоги позивача про повернення заборгованості відповідач залишив без задоволення, мотивуючи відсутністю грошових коштів.

Відповідач уникає спілкування з позивачем, врегулювати спір в позасудовому порядку не бажає, у зв`язку з чим позивач вважає, що існує ризик відчуження відповідачем вищевказаного майна.

Позивач вважає, що накладення арешту на вищевказане майно відповідача є співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки загальна сума позову складає 420000 доларів США.

Позивач вказує на наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, а відтак вважає, що вжиття вищевказаних заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача спроможне забезпечити ефективний захист його прав та інтересів.

Вивчивши доводи заяви про забезпечення позову, ознайомившись із позовною заявою та доданими документами, вислухавши представників сторін, суд дійшов наступного висновку.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, згідно приписів якої суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно п.1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступного: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретнім заходом до забезпечення позову і можливім предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. (Постанова Верховного Суду від 08.07.2021 у справі № 400/5954/20).

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 у справі №826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі №826/10936/18, від 10.12.2019 № 153ІЗ-19.

Обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою наддасть змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Вище наведене кореспондується з практикою Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.07.2020 у справі 910/3836/20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу стягнення заборгованості за договором позики у загальному розмірі 420000 доларів США.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява містить відповідне обґрунтування заявлених позовних вимог, на підтвердження яких надано відповідні докази, водночас наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги, буде встановлено судом під час ухвалення рішення по суті спору.

Враховуючи те, що предметом позову є стягнення суми заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача свідчить про обґрунтованість та реальність підстав для побоювань позивача щодо подальших дій відповідача для навмисного приховування належного йому майна з метою уникнення обов`язку повернення грошових коштів позивачу.

Таким чином, суд погоджується з обґрунтованим припущенням заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно боржника може зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову та відсутності у боржника коштів на його виконання.

При цьому обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно залишається перебувати у власності та володінні відповідача, а обмежуються лише можливістю розпоряджатися ним.

За таких обставин, вимоги заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, є обґрунтованими.

Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Оскільки предметом спору є стягнення боргу, розмір якого на день звернення до суду з позовом становить 420000 доларів США, вбачається, що запропонований позивачем вид забезпечення позову накладення арешту на майно, що належать відповідачу, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Окремо слід зазначити, що вжиття заходів забезпечення цивільного позову, про які у заяві просить позивач, жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті та забезпечення балансу інтересів учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, не вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позивачем вимог, зважаючи на характер спірних правовідносин сторін, суть заявлених позовних вимог та беручи до уваги те, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання у майбутньому рішення суду, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову дозволяє належним чином захистити майнові інтереси всіх осіб, а також відсутність обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні. Окрім того немає підстав вважати, що відповідач понесе збитки та інші ризики, пов`язані із вжиттям забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149, 150, 153, 157, 260, 261, 354 ЦПК України, -

постановив:

заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Дмитришиної М.П., про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, задовольнити.

Накласти арешт в межах ціни позову до вирішення справи по суті на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме:

-земельну ділянку, кадастровий номер :10:003:0028, площею 1,2297 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6242, номер відомостей про речове право 45457495;

-земельну ділянку, кадастровий номер :10:003:0027, площею 1,2297 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242, номер відомостей про речове право 45457647;

-земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:1537, площею 1,006 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, номер відомостей про речове право 45457647;

-земельну ділянку, кадастровий номер :01:009:0071, площею 2,7217 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246, номер відомостей про речове право 46661165;

-земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:074, площею 0,549 га, цільове призначення: для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2, номер відомостей про речове право 504442;

-будівлю пункту обслуговування автомобілів, загальною площею 858,2 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер НМ2, номер відомостей про речове право 503081;

-будівлю лазні з підвалом та прибудовою, прибудована будівля акумуляторної, загальної площею 208,2 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер ОНМ2, номер відомостей про речове майно 570569;

-житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 71 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер майна 22688545, номер відомостей про речове право 2 в книзі 5;

-садовий будинок, загальною площею 94 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер майна 29831000, номер відомостей про речове право 255 в книзі 8.

Заборонити ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам, що діють в його інтересах та/або за його дорученням, вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження належного йому на праві власності нерухомого майна, а саме:

-земельної ділянки, кадастровий номер :10:003:0028, площею 1,2297 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6242, номер відомостей про речове право 45457495;

-земельної ділянки, кадастровий номер :10:003:0027, площею 1,2297 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242, номер відомостей про речове право 45457647;

-земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:1537, площею 1,006 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, номер відомостей про речове право 45457647;

-земельної ділянки, кадастровий номер :01:009:0071, площею 2,7217 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246, номер відомостей про речове право 46661165:

-земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:074, площею 0,549 га, цільове призначення: для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2, номер відомостей про речове право 504442;

-будівлі пункту обслуговування автомобілів, загальною площею 858,2 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер НМ2, номер відомостей про речове право 503081;

-будівлі лазні з підвалом та прибудовою, прибудована будівля акумуляторної, загальної площею 208,2 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер ОНМ2, номер відомостей про речове майно 570569;

-житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 71 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер майна 22688545, номер відомостей про речове право 2 в книзі 5;

-садового будинку, загальною площею 94 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер майна 29831000, номер відомостей про речове право 255 в книзі 8. Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.