Справа № 234/8299/18
Провадження №4-с/175/25/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бойко О.М.

при секретареві судового засідання Кальченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське матеріали скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бахмутський відділ ДВС у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, на дій державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали цивільної скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бахмутський відділ ДВС у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, на дій державного виконавця.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, матеріали скарги були розподіленні до провадження судді Бойка О.М.

В скарзі скаржник просить суд: скасувати постанову державного виконавця Бахмутського відділу ДВС у Бахмутському районі Донецької області Східного МУ МЮ від 13.01.2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що згідно рішення Краматорського міського суду від 18.09.2018 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

В грудні 2023 року ОСОБА_1 дізнався про відкриття виконавчого провадження від співробітників Бахмутського ДВС, які йому зателефонували і запропонували заплатити заборгованість, яка нарахована не враховуючі те, що ОСОБА_1 працює.

18.12.2023 року представник ОСОБА_1 , офіційно звернувся з адвокатським запитом провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів боржником ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 при виконанні рішення Краматорського міського суду від 18.09.2018 року по справі №234/8299/18, провадження №2/234/2549/18, яким стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 13.06.2005 року за період часу з жовтня 2018 року по 13 червня 2023 рік, включно з урахуванням рішення Краматорського міського суду від 18.09.2018 року та відомостей про офіційне працевлаштування боржника надавши документи.

26.12.2023 року був проведений перерахунок Бахмутським ВДВС та направлений на адресу скаржника, але заборгованість була нарахована станом на 01.01.2024 рік, тобто коли дитині вже виповнилося 18 років.

ОСОБА_1 дізнався в квітні 2024 року, що відносно нього були прийняті заходи щодо тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобами в період, коли ОСОБА_1 працював.

28.04.2024 року знову був зроблений адвокатський запит про перерахунок і надання постанови щодо тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом.

03.05.2024 року на електронну пошту була отримана відповідь, що відносно ОСОБА_1 були прийняті заходи, у тому числі і щодо тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом ще 13.01.2020 року.

ОСОБА_1 має бажання оскаржити вищезазначені постанови державного виконавця.

Стверджує, що Постанову про відкриття провадження по виконавчому провадженні ВП №60597505 від 14.11.2019 року та інші Постанови у тому числі Постанову про тимчасове обмеження в праві користування транспортним засобом від 13.01.2020 року ОСОБА_1 не отримував і до теперішнього часу не знав про її існування. Натомість повідомляв державного виконавця, що він працює.

У судовому засіданні представник скаржника не з`явився. Про час та місце був належним чином повідомлений. Надав заяву в якій підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Представник Бахмутського відділення ДВС у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції у судовому засіданні не з`явився. Клопотань не надали.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, всебічно та повно дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні вимог скаржника з огляду на наступне.

У відповідності до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов?язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В ч. 2 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» наведено перелік коштів та рахунків, на які забороняється звернення стягнення та накладення арешту, зокрема на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

В свою чергу, частиною 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно рішення Краматорського міського суду від 18.09.2018 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

В грудні 2023 року ОСОБА_1 дізнався про відкриття виконавчого провадження від співробітників Бахмутського ДВС, які йому зателефонували і запропонували заплатити заборгованість, яка нарахована не враховуючі те, що ОСОБА_1 працює.

18.12.2023 року представник ОСОБА_1 , офіційно звернувся з адвокатським запитом провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів боржником ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 при виконанні рішення Краматорського міського суду від 18.09.2018 року по справі №234/8299/18, провадження №2/234/2549/18, яким стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 13.06.2005 року за період часу з жовтня 2018 року по 13 червня 2023 рік, включно з урахуванням рішення Краматорського міського суду від 18.09.2018 року та відомостей про офіційне працевлаштування боржника надавши документи.

ОСОБА_1 дізнався в квітні 2024 року, що відносно нього були прийняті заходи щодо тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобами в період, коли ОСОБА_1 працював.

відносно ОСОБА_1 були прийняті заходи, у тому числі і щодо тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом 13.01.2020 року.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.201бр. із змінами).

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання (ст. 447 ЦПК України).

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (4.5 ст. 74 3У «Про виконавче провадження»).

Враховуючи обов?язки, які повинен виконувати державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження, він зобов?язаний дотримуватись Конституції України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» тощо.

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено частиною 1 статті 13 ЗУ «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-

правовими актами.

Права і обов?язки виконавців, обов?язковість вимог виконавця визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, за частиною 1 цієї статті, виконавець зобов?язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Наказом МЮУ від 02.04.2012 №512/5 (зареєстровано в МЮУ 02.04.2012 р. за №489/20802) затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень.

Пунктами 6 та 7 Інструкції визначені вимоги, зокрема до постанови. Постанова як окремий документ містить такі обов?язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об?єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови. До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами. Постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Постанова складається у необхідній кількості примірників, один з яких залишається У виконавчому провадженні, а інші надсилаються за належністю. Якщо постанова надсилається у формі електронного документа, вона підписуеться електронним цифровим підписом.

У разі якщо постанова виконавця є виконавчим документом, вона повинна відповідати вимогам до виконавчого документа, визначеним статтею 4 Закону. Інші посадові особи органів державної виконавчої служби у випадках, передбачених Законом та цієї Інструкцією, виносять постанови з урахуванням вимог, визначених цим пунктом.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок стягнення аліментів.

Станом на час спірних правовідносин, тобто на час винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови від 13.01.2020 року, діяла з 06.01.2018 року така редакція статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження» із змінами, що внесені ЗУ №2234-УI від 07.12.2017 року: порядок стягнення аліментів визначається законом. За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу),визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним Кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувача і боржнику уразі: 1)надходження виконавчого

документа на виконання від стягувача; 2)подання заяви стягувачем або боржником; 3)надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4)надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5)закінчення виконавчого провадження.

У разі виїзду боржника на постійне проживання до держави, з якою Україна не уклала договорів про надання правової допомоги, за рішенням суду до виїзду боржника за кордон стягнення аліментів здійснюється за весь період до досягнення дитиною повноліття.

У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи фізичної особи-підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу на підставі постанови виконавця.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

Тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано вразі: 1)якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2)використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю І, ІІ групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3)проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції; 4)розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці, виконавець роз`яснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець складає протокол про вчинення боржником адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, орган державної виконавчої служби на вимогу стягувача протягом десяти днів видає довідку про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред?явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, дійсна протягом одного місяця з дня її видачі.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1 не надав до суду жодного належного обґрунтування наявності необґрунтованості запровадження обмеження у праві керування з боку Бахмутського відділу ДВС у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції.

Фактично, ОСОБА_1 надав до суду лише відповідь на адвокатський запит та копію трудової книги із великою кількістю записів працевлаштувань.

З огляду на наданні докази, суду неможливо встановити повен коло обставин та підстав для скасування обмеження у праві керування накладеного на скаржника.

Частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, за змістом наведеної норми закону суд за результатами розгляду скарги на дії (бездіяльність) виконавця вправі покладати на останнього обов`язок вчинити певні дії лише у разі, якщо буде встановлено, що виконавець діяв всупереч вимогам закону або його бездіяльність була неправомірною.

Безпідставним буде зобов`язання державного виконавця вчинити дії поза межами його повноважень, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог скарги ОСОБА_1 .

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 258, 259, 260, 263, 264, 265, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бахмутський відділ ДВС у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, на дій державного виконавця залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у разі, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бойко О.М.