Справа №601/510/25
Провадження № 2/601/235/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі

головуючого Мочальської В.М.,

за участю секретаря Домінської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

11 лютого 2025року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів в її користь на утримання двох малолітніх дітей. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку по утриманню сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судове засідання позивачка не з`явилася, однак від її представника адвоката Корфа П.К. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивачки, позов підтримує з підстав, наведених у ньому, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшло заперечення на позов у якому вказав, що позов визнає частково. Пославшись на ст. 182 Сімейного кодексу України, просить стягувати аліменти на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в розмірі 1/5 частини від його доходу. Свої доводи мотивує тим, що він отримує мінімальну зарплату, дуже часто хворіє, лікується по лікарнях, самому коштів не вистачає.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 20.02.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Від представника позивачки на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримують з підстав, наведених у ньому, просять позов задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Приймаючи до уваги предмет спору, його значення для сторін, враховуючи, що сторони подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

11.05.2016 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Кременецьким міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та визнається сторонами.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 22 жовтня 2019 року Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 11 жовтня 2016 року Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 04.11.2024 вбачається, що ОСОБА_5 разом із дітьми: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживають в будинку матері позивачки ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 . Батько дітей ОСОБА_2 разом з ними за даною адресою не проживає.

Між сторонами виник спір з приводу утримання дітей до досягнення ними повноліття, який вони не можуть вирішити в позасудовому порядку.

Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7 та 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Аналогічний висновок викладений у постановах КСЦ у складі Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року справа №664/2746/17; від 25 вересня 2019 року справа № 755/14148/18.

З матеріалів справи вбачається, що діти сторін проживають разом із матір`ю (позивачкою у справі) та перебувають на її утриманні.

Судом встановлено, що позивачка для забезпечення належного рівня життя та розвитку дітей несе витрати, які збільшуються у зв`язку з загальним підвищенням цін на продукти харчування, одяг, ліки, комунальні послуги, навчання та інше.

При цьому, відповідачем не представлено належних доказів, що за своїм матеріальним станом та станом здоров`я він не може надавати матеріальне утримання своїм дітям.

Твердження відповідача про те, що він отримує мінімальний розмір заробітної плати, постійно лікується, суд до уваги не приймає, оскільки доказів вказаних ним обставин відповідачем не представлено.

У відповідності до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, а саме стягувати із відповідача в користь позивачки аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 (однієї третьої ) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.02.2025 і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1211,20 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 180 - 183 Сімейного Кодексу України, статтями 12, 76-80, 141, 263, 265, 268, 280, 352 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 (однієї третьої) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 лютого 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вказане рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Текст повного судового рішення складено 21 березня 2025 року.

Головуючий