Житомирський апеляційний суд
Категорія 8 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Шевчук А.М.,

з участю секретаря

судового засідання Смоляра А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу № 295/15183/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 10 лютого 2025 року, постановлена під головуванням судді Полонець С.М. у місті Житомирі,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати спільною сумісною власністю подружжя майно, яке було придбано спільно під час перебування у шлюбі. Зокрема, житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 276,6 кв.м та земельну ділянку (кадастровий номер №:10:020:007), загальною площею - 0,0551 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, яка розташована за цією ж адресою.

08 листопада 2023 року Богунським районним судом міста Житомира відкрито загальне провадження у справі, а 15 січня 2024 року ухвалою цього ж суду по справі було призначено судову будівельно-технічну, земельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу, після проведення якої суду надано висновок експерта №751/09-2024 від 30 вересня 2024 року.

10 лютого 2025 року у процесі розгляду справи на підставі клопотання позивача судом першої інстанції було постановлено ухвалу про призначення повторної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи (том 2 а.с. 177-178).

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, де просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання позивача про призначення повторної судової експертизи відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною.

Зазначає, що обґрунтовуючи призначення повторної експертизи по справі, місцевим судом зазначено, що під час проведення комісійної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи, експертами не було досліджено належним чином витрати на облаштування горища та покрівлі у будинку, вартості демонтажу старої покрівлі, обсяг робіт і матеріалів, затрат при ремонті будинку, водопостачання і опалення, влаштування огорожі. Крім того, під час огляду об`єкта дослідження експертами не було допущено позивача та його представника. Вважає, що даний висновок є невірним та необґрунтованим, оскільки експертами неодноразово на адресу суду направлялися клопотання про надання додаткових матеріалів необхідних для вирішення питань поставлених перед експертизою ухвалою суду першої інстанції від 15 січня 2024 року. Разом з тим, клопотання експертів в частині надання додаткових матеріалів не було задоволено.

Стверджує, що фактично позиція позивача щодо призначення повторної експертизи полягає у незгоді із висновком експерта №751/09-2024 щодо визначення обсягу та вартості проведення будівельних робіт у будинку, однак саме на сторону позивача було покладено обов`язок надати для проведення такої експертизи ряд документів, які витребовувались експертом, що позивачем не було зроблено.

Крім того, вважає, що посилання місцевого суду на ту обставину, що недопуск до огляду об`єкту позивача та його представника якимось чином вплинуло на висновок експертизи також є безпідставним. Експертом оглядався будинок в повному обсязі, робились необхідні заміри, будь-яких перешкод щодо проведення такого огляду нею не чинилось.

Зазначає, що не бажає, щоб позивач приймав участь в огляді належного їй на праві особистої власності будинку, оскільки вважає, що він продовжить вчиняти відносно неї психологічне насильство, із-за його погроз вона переживає за своє життя та майно.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Башинський С.Ф. скаргу не визнав, просив її залишити без задоволення. Вважає, що без проведення повторної експертизи і отриманні відповіді на поставлені питання неможливо буде постановити законне, обґрунтоване і справедливе рішення.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити і надали пояснення, які відповідають доводам поданої скарги.

Представник позивача адвокат Башинський С.Ф. апеляційну скаргу не визнав, просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи позивач у судове засідання не з`явився, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у його відсутність що відповідає положенням частини 2 статті 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія судді дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Задовольняючи клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної судової експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що експертами не було досліджено належним чином наступні запитання: - витрати на облаштування горища та покрівлі у будинку, вартості демонтажу старої покрівлі, обсягу робіт і матеріалів, затрат при ремонті будинку, водопостачання і опалення, влаштування огорожі. Крім того, під час огляду об`єкта дослідження експертами не було допущено позивача та його представника.А відтак, вважав висновок комісійної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи необґрунтованим і таким, що викликає сумніви в його правильності.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду з таких мотивів.

У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За приписами пунктів 2, 3 частини 1 статті 43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати докази та брати участь у їх дослідженні, подавати заяви та клопотання.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 7 статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору за власною ініціативою, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим кодексом.

Як визначено у частинах 1, 2 статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Частиною 1 статті 104 ЦПК України встановлено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно частини 2 статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необгрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Із матеріалів справи убачається, що предметом заявленого майнового спору є поділ в натурі будинку та земельної ділянки, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Заявлене клопотання позивача про призначення повторної судової експертизи мотивоване тією обставиною, що із висновком експертизи №751/09-2024 від 30 вересня 2024 року він не погоджується, оскільки експертиза носить односторонній характер, проведена без залучення його та його представника, без належного огляду об`єкта дослідження та без надання конкретних відповідей на поставлені питання.

Позивач зазначив, що експерт у висновку ухилився від ряду досліджень, які об`єктивно спроможний був виконати. Судячи із висновку експертизи, експертом взагалі належним чином не оцінено обсяг робіт і матеріалів, затрат при ремонті будинку, посилаючись на відсутність проектно-кошторисної документації, договорів, виконавчих та звітних документів щодо виконаних робіт, тощо. Також позивач стверджував, що при наявності відповідних документів, відпала би потреба в проведенні експертизи..

Відповідно до пункту 1.2.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5(у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Згідно пункту 3.6 Інструкції, у разі призначення експертизи (залучення експерта) для проведення додаткової або повторної експертизи, крім матеріалів, зазначених у пункті 3.3 цього розділу, до експертної установи (експертові) надаються також висновки попередніх експертиз з усіма додатками (фотознімками, порівняльними зразками тощо), а також додаткові матеріали, що стосуються предмета експертизи, які були зібрані після надання первинного висновку.

У разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення.

За змістом пункту 4.15 Інструкції, у дослідницькій частині висновку експерта при проведенні повторної експертизи вказуються причини розбіжностей з висновками попередніх експертиз, якщо такі розбіжності мали місце.

Висновок експерта визнається неповним, якщо досліджено не всі надані йому об`єкти або не дано вичерпних відповідей на всі поставлені перед експертом питання. Висновок експерта визнається неясним, якщо він викладений нечітко або носить непевний, неконкретний характер.

Повторною визнається судова експертиза, у проведенні якої експерт досліджує ті ж самі об`єкти і вирішує ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судові експертизі.

Нові об`єкти на дослідження повторної судової експертизи подаватися не можуть, так само як не можуть ставитися на її вирішення питання, які не розглядалися попередньою експертизою.

Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав сторін чи інших осіб.

Повторну судову експертизу слід доручати іншому експерту (експертам).

Як роз`яснено у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», в ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Дотримуючись принципу змагальності сторін і не створюючи їм перешкод у процесі доказування обставин, суд першої інстанції з урахуванням вимог статті 12 ЦПК України правомірно призначив повторну експертизу.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що призначення експертизи не порушує прав відповідача. Висновок експертизи оцінюється з урахуванням положень процесуального права, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, суд оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала про призначення судової експертизи постановлена із дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду, тому правових підстав для її скасування не убачається.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 10 лютого 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 21 березня 2025 року.