РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/12723/13-ц

Провадження № 22-ц/4815/182/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Боймиструк С.В.,

суддів: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,

за участю: ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 адвокат Власик Вікторії Яківни на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 01 серпня 2024 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Командор Фінанс Груп» про заміну сторони у виконавчому провадженні,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Командор Фінанс Груп» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження із Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Командор Фінанс Груп» щодо примусового виконання виконавчого листа № 569/12723/13-ц виданого Рівненським міським судом Рівненської області 09.07.2020 року у справі № 569/12723/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 в інтересах якого діє мати ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 серпня 2024 року заяву «Командор Фінанс Груп» про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 569/12723/13-ц задоволено.

Замінено стягувача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Командор Фінанс Груп» щодо примусового виконання виконавчого листа № 569/12723/13-ц виданого Рівненським міським судом Рівненської області 09.07.2020 року у справі № 569/12723/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 в інтересах якого діє мати ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В апеляційній скарзі адвокат Власик В.Я., яка представляє інтереси ОСОБА_2 , просить ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 01 серпня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ТОВ «Командор Фінанс Груп» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що заявник не підтвердив факт оплати Фактором грошових коштів для Клієнта, як умови переходу права вимоги від ТОВ «Кредитні ініціативи» до ТОВ «Командор Фінанс Груп», тобто відсутні докази на підтвердження належності виконання новим кредитором своїх зобов`язань за Договором факторингу і відповідно переходу прав вимоги і за кредитним договором, і за договором іпотеки до Фактора.

У відзивах на апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Командор Фінанс Груп» заперечують доводи апеляційної скарги, вказують на презумпцію правомірності правочину, просять врахувати долучену платіжну інструкцію, що підтверджує виконання зобов`язань за договором факторингу.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої статті 442 ЦПК України, уразі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Аналогічні приписи містяться у частині п`ятій статті 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII).

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону № 1404-VIII, у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону № 1404-VIII, з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. Заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону № 1404-VIII.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судом першої інстанції встановлено, що Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13.12.2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініциативи» до ОСОБА_2 в інтересах якого діє мати ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено, яким:

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініциативи» (), в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 1703/0808/45-032 від 08 серпня 2008 року, яка станом на 08 серпня 2013 року становить 1 131 148 гривень 42 копійок та складається з наступного: 538 273 гривень 40 копійок - борг за кредитом, 315 155 гривень 52 копійки - борг по відсотках за користування кредитом, 277 719 гривень 50 копійок - пені за порушення виконання грошових зобов`язань, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів в порядку визначеному Законом України Про виконавче провадження за початковою ціною не нижчою за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініциативи» () судовий збір в розмірі 3 441 гривень 00 коп.

26.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Командор Фінанс Груп» укладено Договір факторингу, за яким всі права грошової вимоги по Кредитному договору № 1703/0808/45-032 від 08 серпня 2008 року були передані Фактору.

Разом із вищевказаним правом вимоги за Кредитним договором до ТОВ «Командор Фінанс Груп» перейшли і права вимоги по Іпотечному договору № 1703/0808/45-032-Z-1, що укладений між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 , який посвідчений 08.08.2008 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стрільчуком М.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1210.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 вказано, що «вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.»

Колегія суддів погоджується з тим, що з урахуванням наданих пояснень сторони договору факторингу ТОВ «Кредитні ініціативи» та відсутності заперечень боржника щодо дійсності договору факторингу місцевий суд дійшов правильного висновку про задоволення заяви ТОВ «Командор Фінанс Груп».

З огляду на істотність та той факт, що сумніви щодо переходу права вимоги за договором факторингу висловлені боржником лише в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає за доцільне врахувати надану ТОВ «Командор Фінанс Груп» платіжну інструкцію №198 від 26.04.2024, що підтверджує оплату за договором факторингу.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга адвоката Власик В.Я., яка представляє інтереси ОСОБА_2 , не підлягає задоволенню, а ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 01 серпня 2024 року скасуванню.

З урахування підпункту в пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України апеляційний суд здійснює розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ "Командор Фінанс Груп" адвокат Гаполяк Олег Володимирович просив стягнути з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26000 гривень.

На підтвердження таких витрат надано: договір про надання правничої допомоги №24-07/24 від 24 липня 2024 року укладений між адвокатом Гаполяк О.В. та ТОВ "Командор Фінанс Груп" за яким вартість однієї години роботи адвоката становить 2000 гривень; акт №31-12/24 виконаних робіт від 31.12.2024 року відповідно до якого адвокатом витрачено 13 годин на юридичну експертизу документів у справі, вивчення законодавства та судової практики, підготовка відзиву, формування додатків та надсилання відзиву іншим учасникам справи; платіжну інструкцію №293 від 31.12.2024 про сплату ТОВ "Командор Фінанс Груп" адвокату Гаполяку О.В. 26000 гривень за договором про надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1.) їх дійсність; 2.) необхідність; 3.) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Цивільного процесуального кодексу України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Так, апелянт не клопотала про неспівмірність заявлених до відшкодування витрат.

Між тим, апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи відповідні докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір є необґрунтованим, не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат і є непропорційними до складності процесуального питання для адвоката і виконаних ним робіт.

Тому апеляційний суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з апелянта, повинен становити 5000 гривень за підготовку відзиву на апеляційну скаргу та участь в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384,389,390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 адвоката Власик Вікторії Яківни залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 01 серпня 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ "Командор Фінанс Груп" 5000 гривень витрат понесених на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 березня 2025 року.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Шимків С.С.