Провадження № 2-зз/752/27/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Машкевич К.В.

за участю секретаря- Зінченко Д.В.,

представника заявника - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника позивача - адвоката Кулика Олега Ігоровича про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним, суд

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року у справі №752/23159/18.

Посилається на те, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018 року було задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

На даний час у подальшому застосуванні заходу забезпечення позову у вигляді накладання арешту на квартиру відпала потреба.

Зазначає, що арешт було накладено саме за ініціативи та клопотання позивача, тому вважає за необхідним звернутися з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищевказане, просить задовольнити заяву та скасувати заходи забезпечення позову у справі №752/23159/18, які були застосовані ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року.

Представник заявника в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому та просив суд про його задоволення.

Представник відповідача - в судовому засіданні не заперечувала проти скасування заходів забезпечення позову.

Представник третьої особи ОСОБА_5 - адвокат Стахов А.О. просив провести розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову без участі третьої особи та за відсутності його представника. У заяві зазначив, що скасування заходів забезпечення позову відповідно до заяви позивача третьої особою підтримуються.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року в межах розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4

Протокольною ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 04 листопада 2019 року було залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 03 липня 2023 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

З точки зору закону заходи забезпечення позову визначаються виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини конкретної справи.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Ухвала суду щодо накладення арешту на майно за своєю суттю є обмеженням, встановленим для відповідача, вільно розпоряджатися нерухомим майном.

При зверненні до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову заявник посилається, що на даний час у арешті відпала потреба, в той же час позов підтримує.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

При цьому із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Судом враховано, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення.

На момент вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову розгляд справи не завершено, що вказує на передчасність вимог про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі досліджених матеріалів справи, з урахуванням характеру спірних правовідносин, предмета спору та фактичних обставин, з яким пов`язується застосування забезпечення позову, застосований ухвалою суду від 12 листопада 2018 року захід забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами, мотиви поданого клопотання не спростовують обґрунтованість його застосування та на даний час відсутні підстави для його скасування.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання представника позивача - адвоката Кулика Олега Ігоровича про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним.

Керуючись ст.158 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання представника позивача - адвоката Кулика Олега Ігоровича про скасування заходів забезпечення позову - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В. Машкевич