Справа № 192/1851/22
Провадження № 2/192/22/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Щербини Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Короти Л. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2022 року надійшов позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою від 10 січня 2023 року провадження у справі було зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України (а.с.24).

05 лютого 2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача адвоката Ресенчук О. Ю. про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю спору.

Ухвалою від 06 лютого 2025 року провадження у справі було поновлено (а.с.39).

Сторони до суду не з`явилися. Від представника позивача адвоката Ресенчук О. Ю. надійшла заява про розгляд питання про закриття провадження без участі позивача та її представника (а.с.40).

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, розглянувши заяву представника позивача приходить до наступного висновку.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у ст. 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі 638/3792/20.

Судом встановлено, що представник позивача адвокат Ресенчук О. Ю., яка діє на підставі ордеру серії АЕ № 1353475 від 28 січня 2025 року (а.с.41) до початку розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження подала письмову заяву, згідно якої просила суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору (а.с.34).

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

На підставі зазначеного, суд вважає, що існують правові підстави для закриття провадження у справі відповідно до п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки спір між сторонами відсутній на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Частиною 2 ст. 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки представник позивача такого клопотання не подав, то суд позбавлений можливості вирішити питання про повернення судового збору.

Керуючись ст.ст. 13, 43,49, 247, п.2 ч.1 ст.255, 258-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача адвоката Ресенчук Олени Юріївни про закриття провадження задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 25 березня 2025 року.

Суддя Н. О. Щербина