Провадження № 2-др/686/44/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

24 березня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Дмітрієвій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Хмельницького заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Рохова Олега Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі №686/29081/24,

встановив:

14.03.2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Рохов Олег Володимирович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення шляхом стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15000 грн. у справі №686/29081/24.

В обґрунтування заявлених вимог вказав, що понесені позивачкою витрати на правничу допомогу підтверджуються належними доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги від 24.10.2024 року, Актом виконання робіт (наданих послуг) від 13.03.2025 р. за Договором про надання правничої допомоги від 24.10.2024 року та квитанцією до прибуткового касового ордера №1 від 15.01.2025 на суму 15000 грн.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Представник відповідача Гільовський О.І. подав до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю зі складністю справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 13.03.2025 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області було прийнято рішення у справі №686/29081/24, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя було задоволено, припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) права власності на частки квартири АДРЕСА_1 ; іншу частки квартири АДРЕСА_1 залишено у власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідно до п. 2.1. Договору про надання правничої допомоги від 24.10.2024 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вартість робіт визначається сторонами у фіксованій грошовій сумі у розмірі 15000 грн.

Факт понесення позивачкою витрат на правничу допомогу у наведеному вище розмірі підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: копією договору про надання правничої допомоги від 24.10.2024 року, актом виконання робіт (наданих послуг) від 13.03.2025 р. за Договором про надання правничої допомоги від 24.10.2024 року та квитанцією до прибуткового касового ордера №1 від 15.01.2025 на суму 15000 грн.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частинами 1,2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частинами 3-5 ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582св20), від 09 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783св21).

Відповідач не погодився із сумою витрат на правову допомогу, про що подав відповідне клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, яке суд враховує при ухваленні даного рішення.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

П. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З урахуванням наведених норм права, конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, обсягу наданої правової допомоги та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, результатами розгляду справи, враховуючи заперечення відповідача щодо розміру витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що пропорційною даній категорії справи та обсягу здійсненої адвокатом роботи, буде відшкодування відповідачем на користь позивачки витрат на правову допомогу у розмірі 10000 гривень, а тому заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 270 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Рохова Олега Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі №686/29081/24 задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення у справі №686/29081/24, яким стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

В решті вимог заяви відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Сергій Стефанишин