ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/368/25Головуючий по 1 інстанції
Справа № 691/661/21 Категорія: на ухвалу Синиця Л. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Карпенко О.В., Фетісової Т.Л.,

секретар: Івануса А.Д.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2024 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

У вересні 2024 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Кучеренко Н.В. звернулася до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа з тих підстав, що рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 09.08.2021 у справі № 691/661/21 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини дочки ОСОБА_3 . На підставі зазначеного судового рішення, у цивільній справі № 691/661/21 виписаний виконавчий лист, який 27.10.2021 отримано ОСОБА_1 особисто.

Заявниця зазначала, що в ході судового розгляду зазначеної вище цивільної справи, вона помирилась з батьком дитини ОСОБА_2 та вони почали спільно проживати, і на його особисте прохання та прохання його матері, вона не скеровувала виконавчий документ на примусове виконання. Проте однією сім`єю прожили лише декілька місяців, після чого остаточно припинили спільне проживання. Внаслідок переїздів, вона виявила відсутність виконавчого документу про стягнення аліментів на свою неповнолітню дитину. Тобто при переїзді, нею було втрачено виконавчий лист. Батько дитини відмовляється в добровільному порядку утримувати дитину.

Оскільки у цивільній справі № 691/661/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання не закінчився, а заявник є стягувачем за втраченим виконавчим листом, ОСОБА_1 вважала, що наявна можливість у видачі його дубліката.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2024 року у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_4 про видачу дубліката виконавчого листа в справі № 691/661/21 відмовлено.

Мотивуючи прийняте судове рішення, суд першої інстанції вказав, що представник заявника не надала суду жодного належного та достатнього доказу втрати отриманого оригіналу виконавчого документа та не довела факт того, що не проведено стягнення з боржника поза межами виконавчого провадження за виконавчим документом, дублікат якого заявник просить видати.

Не погоджуючись з ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2024 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою заяву про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що єдиною підставою для видачі судом виконавчого листа є його втрата. Мотиви і підстави втрати виконавчого листа не мають правового значення для застосування пп. 17.4 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Сам факт звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа є доказом того, що у розпорядженні заявниці відсутній його оригінал.

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції фактично звільнив батька дитини, якій лише 9 років, від виконання його батьківського обов`язку по матеріальному утриманню до її повноліття.

Скаржниця зазначає, що твердження суду першої інстанції на недоведеність факту того, чи не проведено стягнення з боржника поза межами виконавчого провадження за виконавчим документом, дублікат якого просить видати заявниця, не є обставинами, які підлягають встановленню при видачі дубліката виконавчого документа за аліментними зобов`язаннями. Вказані обставини встановлюються державним виконавцем в ході примусового виконання і тягар доказування покладається, у даному випадку, не на стягувача, а на боржника. Видача дубліката виконавчого листа про стягнення аліментів не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, однак, відмова у його видачі порушують інтереси дитини.

Заслухавши доповідача, заявницю, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів доходить таких висновків.

Із матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 09.08.2021 в справі № 691/661/21 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 30 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного вище судового рішення, за заявою ОСОБА_1 від 19.10.2021, стягувач (заявник) особисто отримала виконавчий лист про стягнення аліментів 27.10.2021.

Відповідно до довідки Городищенського відділу Державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.09.2024 № 23937, за підписом начальника відділу І. Тараненко, вбачається, що виконавчих листів (в цивільній справі № 691/661/21) від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по факту стягнення аліментів на утримання дитини до відділу не надходило.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі звертав увагу на те, що із матеріалів цивільної справи № 691/661/21 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та виконавчі документи, згідно з чинним законодавством, пред`являється на виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи боржника або місцезнаходженням його майна.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 вказав, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з підпунктом 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист (постанова Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2-1380/08).

У постановах Верховного Суду від 19 квітня 2019 року у справі № 2-1316/285/11, від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 20 травня 2022 року у справі № 1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Із матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, заявницею надано довідку фактично не з того відділу органу виконавчої служба, а саме не за місцем реєстрації заінтересований особи (боржника).

Однак, колегія суддів зазначає, що загальне правило щодо розподілу функцій сторін та суду у доказовій діяльності випливає із системного тлумачення положень ЦПК. Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12 ЦПК). Натомість роль суду зводиться до керування ходом судового процесу; роз`яснення у випадку необхідності учасникам судового процесу їхніх процесуальних прав та обов`язків, наслідків вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК (п.п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК).

Суд зобов`язаний вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи з метою винесення законного й обґрунтованого рішення.

Закріплення та реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі не виключає наявності активної позиції суду в справі. У цивільному процесі принцип судового керівництва виступає принципом, який забезпечує насамперед виконання завдань та досягнення мети цивільного судочинства.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, під час розгляду справи, не вжив всіх можливих заходів задля з`ясування всіх обставин справи, а також для всебічного і повного розгляду справи, застосував формалізм, відмовляючи у видачі дубліката виконавчого листа за пасивної поведінки боржника.

Враховуючи принцип обов`язковості судового рішення, а також принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, судом апеляційної інстанції з вебсайту «Автоматизованої системи виконавчих проваджень», яка є загальнодоступною, встановлено, що наразі виконавчі листи, за якими ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є боржником, на виконанні в органах державної виконавчої служби не перебувають.

Крім того, відповідно до наданої ОСОБА_1 довідки Першого відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.03.2025 № 37015/26.20-47, яку суд апеляційної інстанції долучив до матеріалів справи та взяв до уваги, відповідно до бази даних АСВП станом на 05.03.2025 на виконанні у Першого відділу ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ), виконавчі провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , не перебувають.

Суд апеляційної інстанції, на підставі викладеного, вважає наявними та достатніми підстави для висновку про доведеність заявницею факту втрати виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, виданого на підставі рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 09.08.2021 у справі № 691/661/21.

Відтак, ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 28.11.2024 слід скасувати та прийняти нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2024 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у даній справі скасувати та прийняти нову.

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 691/661/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 26 березня 2025 року.

Судді Ю.В. Сіренко

О.В. Карпенко

Т.Л. Фетісова