Справа № 536/2309/24
Провадження № 2-др/536/6/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.

представника позивача ОСОБА_1 за угодою адвоката Охмака В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за заявою представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Левченка Віктора Петровича про ухвалення додаткового рішення

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Левченко Віктор Петрович, 03 лютого 2025 року звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись, що ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20.01.2025 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та стягнення коштів. Під час подачі відзиву на позовну заяву, відповідачкою було надано суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, заяву про відшкодування судових витрат за професійну правничу допомогу адвоката в сумі 5 000 грн з договором, актом виконаних робіт та квитанцією про оплату. Просив ухвалити додаткове рішення по справі та стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 понесені нею витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Левченко В.П. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його та відповідачки відсутність, заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує та просить задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Охмак В.І. в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення по справі посилаючись, що адвокат Доля Г.О. надавала правничу допомогу відповідачці на підставі договору безоплатно і докази понесення останньою витрат на правничу допомогу не надано, відсутній розрахунок таких витрат та докази оплати коштів за правничу допомогу.

Суд, заслухавши уповноваженого представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та заяви про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов таких висновків.

В відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України).

Як вказано в ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові від 28.09.2023 у справі №686/31892/19 Верховний Суд зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Установлено, що ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20.01.2025 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та стягнення коштів у зв`язку з набранням законної сили ухвалою суду про закриття провадження у справі.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір по справі № 536/2309/24 про надання адвокатських (правничих) послуг від 20.11.2024 року з адвокатом Доля Галиною Олександрівною.

Згідно акту прийому-здачі виконаних робіт від 29.11.2024 адвокатом надано послуги: усна консультація адвоката на суму 200 грн, вивчення матеріалів цивільної справи 500 грн, консультація з вивчення матеріалів справи 500 грн, складення відзиву на позовну заяву 1 500 грн, складення клопотання про поновлення строку на подачу відзиву на позовну заяву 600 грн, складення клопотання про закриття провадження у справі 600 грн, складення заяви про відшкодування судових витрат. Факт оплати вказаних послуг підтверджується квитанцією №б/н від 02.12.2024 про сплату ОСОБА_2 коштів на суму 5 000 грн.

Отже, відповідачкою ОСОБА_2 документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу та платіжні документи про оплату таких послуг.

У відповідності до частин 5, 6 статті 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц Велика Палата Верховного суду також вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, позивачем та його уповноваженим представником не заявлялось.

Виходячи з принципів диспозитивності, змагальності та відшкодування судових витрат сторони на користь якої ухвалене судове рішення, дослідивши надані представником відповідача докази, суд заяву задовольняє.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Ухвалити по справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та стягнення коштів додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяС. М. Клименко

Повний текст судового рішення складено 31.03.2025.