Справа № 635/3005/24
Провадження № 2/635/1232/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Савченка Д.М.,

секретар судового засідання Клімова Л.П.,

учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ,

Відповідач - ОСОБА_2 ,

Відповідач - ОСОБА_3 ,

Третя особа - Приватний нотаріус Десятниченко Олег Володимирович,

Третя особа - Приватний нотаріус Саваріна Олена Сергіївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Треті особа: Приватний нотаріус Десятниченко Олег Володимирович, Приватний нотаріус Саваріна Олена Сергіївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Треті особа: Приватний нотаріус Десятниченко Олег Володимирович, Приватний нотаріус Саваріна Олена Сергіївна, в якій позивач просить:

-визнати недійсним з моменту укладання договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна №251, загальна площа: 37.2 кв.м., житлова площа 17.5 кв.м., опис: однокімнатна) за адресою: АДРЕСА_2 , що укладений 06.02.2023 за номером 12 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченком Олегом Володимировичем;

-скасувати рішення від 06.02.2023 індексний номер 66304044 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна №251, загальна площа: 37.2 кв.м., житлова площа 17.5 кв.м., опис: однокімнатна) за адресою: АДРЕСА_2 , здійсненим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченком Олегом Володимировичем.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син - ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Саваріною О.С. відкрито спадкову справу N?1/2020, яка триває по цей час. ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіт не склав. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_4 та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, подавши нотаріусу відповідну заяву. Згідно довідки приватного нотаріуса Саваріної О.С. від 05.01.2022р. ОСОБА_1 , має право на 1/6 частки спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_4 05.02.2011р. між Відповідачем ОСОБА_5 та спадкодавцем ОСОБА_4 укладено шлюб, згідно свідоцтва від 05.02.2011р. За час перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у шлюбі набуто нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_3 . Згідно витягу з державного реєстру речових прав від 12.05.2020р. дана квартира належить Відповідачу ОСОБА_2 на праві власності з 27.09.2018р. Таким чином, квартира АДРЕСА_3 входить до складу спадщини та є спадковою масою після смерті мого сина спадкодавця ОСОБА_4 , оскільки набута в період шлюбу і належала спадкодавцю ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності. Відтак позивач маю право на спадкування даної квартири в межах долі, що їй припадає. 06.02.2023р. позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 продала особі ОСОБА_3 спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06.02.2023р. N?12. В той же час, станом на 06.02.2023р. та по цей час ні ОСОБА_2 , ні позивач, ні інші спадкоємці не отримали свідоцтва про спадщину на спірну квартиру. У 2020 році позивач пред`явила позов до ОСОБА_2 про визначення частки майна у праві спільної сумісної власності, що підлягає спадкуванню та визнання права на спадкування. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02.11.2021р. N?635/3000/20 ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позову, а постановою Харківського апеляційного суду від 17.11.2022р. N?635/3000/20 залишено без змін рішення суду першої інстанції. Позивач вважає, що зазначена квартира була неправомірно продана. Крім того, на думку позивача, оскаржуваний договір купівлі-продажу квартири від 06.02.2023р. N?12 є явно таким, що порушує публічний порядок, оскільки ОСОБА_2 не бажаючи ділити спадкове майно між спадкоємцями, а натомість бажаючи збагатитися за рахунок моєї частки у спадковому майні, умисно уклала оскаржуваний договір купівлі-продажу з метою порушити моє конституційне право на спадкування спірної квартири.Посилався на правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц.

В письмових поясненнях ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту порушених прав. Як на підставу визнання Договору купівлі-продажу недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за Відповідчаем-2, позивач посилається на те, 05.02.2011 року між Відповідачем-1 та ОСОБА_4 було укладено шлюб. Під час їх спільного проживання ними було набуто у власність квартиру АДРЕСА_3 . Водночас ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець, спадкоємцями всіх прав та обов?язків стали: Позивач, Відповідач-1, малолітні діти Відповідача-1 та спадкодавця, а також батько спадкодавця. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саваріною О.С. було відкрито спадкову справу N? 1/2020, при цьому Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті її сина, яка подала відповідну заяву про її прийняття. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02.11.2021 року по справі N? 635/3000/20 було встановлено преюдиційний факт належності на праві спільної сумісної власності зазначеного вище нерухомого майна. При цьому, оскільки Позивач в силу положень статей ЦК України подала заяву про вступ у спадщину, однак не оформила її прийняття, то вона має право на частку у спірній квартирі, а отже її відчуження порушує права та інтереси Позивача. Водночас, на думку ОСОБА_3 , у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Позивач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, в заяві просила розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, в заяві розгляд справи просив провести без його участі, в задоволенні позову відмовити.

Приватний нотаріус Десятниченко Олег Володимирович в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Приватний нотаріус Саваріна Олена Сергіївна в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, в заяві розгляд справи просила провести без її участі.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 березня 2024 р. застосовано заходи забезпечення позову.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 квітня 2024 р. провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 липня 2024 р. витребувано докази.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 липня 2024 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб від 05.05.2011, ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до повторної копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.03.2020, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , що підтверджується копіє свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідно до копії листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Саваріної О.С. від 05.01.2022 №01/01-16, ОСОБА_1 має право на 1/6 частку спадкового майна, після смерті ОСОБА_4 . Видача свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 призупинена у зв`язку з судовими спорами.

06 лютого 2023 р. ОСОБА_7 , що діяла в інтересах ОСОБА_2 продала ОСОБА_3 квартиру за адресою: АДРЕСА_4 . Вказаний договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченко О.В. за №12 від 06.02.2023.

В договорі зазначається (п.7 Договору), що відчужуване майно є особистою власністю продавця, оскільки продавець є вдовою. Крім того (п.3 Договору), спірна квартира належить продавцю на підставі кооперативного договору №3620/П-131 від 15.01.2016.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 12.09.2023 відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, придбаного ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в період шлюбу. Постановою Київського апеляційного суду від 31.07.2024 рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 12.09.2023 змінено в частині мотивів відмови. Колегія суддів звернула увагу, що позивачка у справі вправі захисти своє порушене право саме шляхом звернення до суду із позовом про стягнення вартості 1/6 частини проданого автомобіля.

Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні доказів, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

При цьому застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити (частина перша статті 264 ЦПК України).

Отже, вимогами процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування це процесуальний обов`язок суду.

Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові.

Як встановлено судом, спір між сторонами виник у зв`язку з неправомірним, як на думку позивачки, відчуженням ОСОБА_2 (відповідач 1) на користь ОСОБА_3 (відповідач 2) спірної квартири, право на спадкування частки в якій має позивачка.

З метою захисту свого порушеного цивільного права позивачкою заявлено вимоги про визнання недійсним спірного договору купівлі-продажу квартири та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за відповідачем 2.

Згідно з практикою Великої Палати Верховного Суду, якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).

Тобто належним способом захисту порушеного права позивачки в даному випадку є застосування способів захисту права власності, передбачених главою 29 ЦК України, зокрема, статтею 387 ЦК України, згідно з якою власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а також статтею 388 ЦК України, якою врегульовано право власника на витребування майна від добросовісного набувача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача, водночас визначення належності відповідачів, а також обґрунтованості позовних вимог є процесуальним обов`язком суду, який той виконує під час розгляду справи.

Як неодноразово зазначено Верховним Судом, приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності.

Таким чином, обрання позивачем неналежного способу правового захисту, тобто такого способу, який не призведе до ефективного захисту та відновлення порушеного, невизнаного чи оспорюваного цивільного права та/або інтересу позивача, є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 264-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Треті особа: Приватний нотаріус Десятниченко Олег Володимирович, Приватний нотаріус Саваріна Олена Сергіївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири - відмовити.

Судові витрати залишити за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_6 ,

Третя особа: Приватний нотаріус Десятниченко Олег Володимирович, місце роботи: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Полтавське шосе, б.281.

Третя особа: Приватний нотаріус Саваріна Олена Сергіївна, місце роботи: м.Київ, вул.Ділова, б.6, оф.81, літ.А.

Повне рішення складено 31.03.2025.

Суддя Д.М. Савченко