Справа 206/1077/25
Провадження 2-о/206/94/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Прінь І.П.

за участі: секретаря Погребної А.О.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Перша Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В:

27.02.2025 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності заповіту ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заяву обґрунтовує тим, що вона, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до складеного 05.12.2006 року ОСОБА_7 , тіткою чоловіка, заповіту, який був посвідчений державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Іванчук Н.П., зареєстрований в реєстрі за № 9-3590, остання, все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, заповіла: чоловікові позивача ОСОБА_5 , його рідному брату ОСОБА_3 та сестрі ОСОБА_8 . За життя, чоловік фактично вступив в управління спадковим майном, подав нотаріусу відповідну заяву, але свідоцтво про право на спадщину за заповітом на свою частку не отримував.

Після смерті чоловіка, позивач, як єдиний спадкоємець першої черги, в установлений законом строк звернулася до Першої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини зібрала визначений державним нотаріусом перелік необхідних документів, отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на: частку квартири АДРЕСА_2 ; житловий будинок в АДРЕСА_3 ; квартиру АДРЕСА_4 . Однак, постановою державного нотаріуса Першої дніпровської державної нотаріальної контори Водолазької Н.В. від 27.08.2024 року їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яку померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 заповідала ОСОБА_5 , через наявні розбіжності у даті народження спадкоємця в заповіті, який був посвідчений 05.12.2006 року Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 9-3590. Так, згідно із паспортом громадянина України, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , а у заповіті зазначена дата народження ОСОБА_5 « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Заявник просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Іванчук Н.П., зареєстрований в реєстрі за № 9-3590 від 05.12.2006 року, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник заявника вимоги ОСОБА_2 підтримувала, просить їх задовольнити з підстав, викладених у заяві та наданих суду доказів.

Представник заінтересованої особи Першої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Надала суду також копії спадкових справ № 77/2024, заведеної щодо май на померлого ОСОБА_5 і № 87/2010, заведеної щодо майна померлої ОСОБА_7 .

Заінтересовані особи, які були залучені до участі у справі на підставі ухвали суду від 04.03.2025 року, ОСОБА_3 і ОСОБА_8 , в судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення заяви не заперечують.

Перешкод для здійснення розгляду справи за відсутності не з`явившихся учасників справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши надані суду письмові докази, зокрема копії спадкових справ № 77/2024, заведеної щодо майна померлого ОСОБА_5 і № 87/2010, заведеної щодо майна померлої ОСОБА_7 , оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно зі ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Після його смерті відкрилась спадщина. Дружина померлого ОСОБА_2 , як єдиний спадкоємець першої черги, в установлений законом строк звернулася до Першої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Постановою нотаріуса Буц Т.В. було відмовлено у вчинені нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 заповідала ОСОБА_5 , оскільки у заповіті від 05.12.2006 року, який залишила ОСОБА_7 , було конкретизувано спадкоємців і зазначена дата народження спадкоємця ОСОБА_5 « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Так, в судовому засіданні встановлено, що 05.12.2006 року ОСОБА_7 склала заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Іванчук Н.П., зареєстрований в реєстрі за № 9-3590, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, заповіла: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Усі троє спадкоємців за заповітом подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини. ОСОБА_3 і ОСОБА_8 отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом. ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за заповітом за життя не отримав.

З досліджених в судовому засіданні: копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 03.07.1998 року на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтва про народження ОСОБА_5 , актового запису № 76, свідоцтва про укладення шлюбу, пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 вбачається що дата народження ОСОБА_5 є ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 7-12).

В той же час у заповіті від 05.12.2006 року зазначено дату народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с.13).

Таким чином, дослідивши всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Іванчук Н.П., зареєстрований в реєстрі за № 9-3590 від 05.12.2006 року, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Будь - яких доказів, які б спростовували факт належності ОСОБА_5 вказаного вище заповіту судом не встановлено.

Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що факт належності ОСОБА_5 правовстановлюючого документу заповіту № 9-3590 від 05.12.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Іванчук Н.П., знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, а тому підлягає встановленню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт, що заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої дніпровської державної нотаріальної контори Іванчук Н.П., зареєстрований в реєстрі за №9-3590 від 05.12.2006 року, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 02.04.2025.

Суддя І.П. Прінь