Провадження № 2/686/156/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2025

м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Салоїд Н.М.,

секретаря судового засідання - Лоб І.А.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

та представника відповідача Чуловського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції позивача та третіх осіб, заперечень відповідача.

У вересні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що він 16 грудня 2015 року Хмельницьким міськрайонним судом ухвалено рішення у справі № 686/8864/15-ц, яким зобов`язано публічне акціонерне товариство «Хмельницькобленерго», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Хмельницькобленерго» повернути йому протягом календарного місяця поточного року зі свого незаконного володіння реконструйовану трансформаторну підстанцію ПС 110/15/10 кВ, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , до складу якої входить електротехнічне обладнання, матеріали та будівельна частина, згідно акту прийому-передачі від 09.11.2006 року.

Означене рішення набрало законної сили 01.03.2016 року.

Згаданим рішенням було встановлено, що відповідачем майно було набуто без достатньої правової підстави, що стало підставою для ухвалення такого рішення.

Рішенням суду встановлено, що ПМП «Юнар» продало, а ОСОБА_1 придбав реконструйовану підстанцію ПС 110/15/10 кВ, яка знаходиться у АДРЕСА_1 .

Тобто, з 10.11.2006 відповідач дізнався або повинен був дізнатись про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 15 вересня 2017 року змінено спосіб та порядок виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16 грудня 2015 року № 686/8864/15-ц та з ПАТ «Хмельницькобленерго» на його користь стягнуто 268 196 грн. вартості належного йому майна реконструйованої трансформаторної підстанції ПС 110/15/10 кВ, яка знаходиться у м. Шепетівка Хмельницької області, по вул. Пліщинській, 170 та 9 500 грн. судових витрат.

Тобто, саме з 15 вересня 2017 року АТ «Хмельницькобленерго» стало законним власником реконструйованої трансформаторної підстанції ПС 110/15/10 кВ. силовий трансформатор марки ТДТМ № 112658 був повернутий власнику 13.10.2017 року.

Він прийшов до висновку, що АТ «Хмельницькобленерго» згадане майно було набуто без достатньої правової підстави, так саме АТ «Хмельницькобленерго» безпідставно володіло згаданим майном.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Необхідною умовою доведення наявності упущеної вигоди є встановлення, насамперед, самих збитків та причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника й збитками потерпілої сторони. При цьому потрібно довести, що протиправна дія або бездіяльність особи, яка порушила право, є причиною, а збитки, що виникли у потерпілої особи, - слідством такої протиправної поведінки.

Розмір збитків складає розмір доходів у вигляді орендної плати за використання підстанції.

Преюдиційним фактом, котрий не потребує доведення є постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 (справа №686/17335/18) у якій зазначено, що відносини з фактичного користування реконструйованою підстанцією ПС 110/15/10 кВ без укладання договору оренди та недотримання власником доходів у вигляді орендної плати є кондикційними.

Аналогічна правова позиція міститься, що преюдиція при встановленні фактів судовим рішенням у іншій справі має місце лише тоді, коли в ній брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені, міститься в рішенні ВС/КЦС № 761/29966/16-ц.

З урахуванням характеру взаємовідносини з відповідачем, а також з урахуванням фактичних обставин, розмір збитків у вигляді упущеної вигоди, станом на 15.09.2017 становить 12 914 489,28 грн. в розмірі доходу, отриманого позивачем.

Відповідач, використовуючи підстанції (за включенням силового трансформатора) отримував пасивний дохід, від не сплати оренди за користування цим майном., вартість якого станом на 10.11.2006 становить 3 487 464 грн., що підтверджується накладною № 134 від 09.11.2008 та підтверджено рішенням Хмельницького міськрайонного суду.

Таким чином, плата за оренду відповідачем підстанції за листопад 2006 року становитиме 43 593, 30 грн. (523 119,6 грн. 15% вартості підстанції : 12 місяців).

Вартість доходу від несплаченої орендної плати, починаючи з грудня 2006 по жовтень 2017 року склаладє12 914 489.28 грн. за майно, що використовується у господарській діяльності. Річна орендна плата визначається в розмірі 15% від ринкової вартості.

Окрім того, такими неправомірними діями йому завдано і моральної шкоди, розмір якої складає 5 000 000,00 грн., які він поніс у зв`язку тривалими, протиправними діями відповідача. Просить задовольнити позов.

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав у повному обсязі, вважає, що він повністю доведений матеріалами справи та численними рішеннями судів, що мають преюдиційне значення, і доведення не потребують.

Не заперечуючи факту, що він був власником підстанції з 2006 по 2017 на підставі накладеної № 134 від 09 листопада 2006 року, і це підтверджується численними рішеннями судів, АТ «Хмельницькобленерго» безпідставно володіло підстанцією, не сплачувало орендної плати.

Крім того, йому надходили численні пропозиції на укладання договорів оренди силового трансформатора ТДТН-25000/110/35/10 р.

Представник відповідача заявлених вимог не визнав та просив у задоволенні позову відмовити. Суду пояснив. що рішенням суду у справі 686/8864/15-ц від 16.12.2015 Хмельницький міськрайонний суд зобов`язав АТ «Хмельницькобленерго» повернути на користь ОСОБА_1 реконструйовану підстанцію згідно переліку, зазначеного у цьому рішенні. Зважаючи на характер відносин між позивачем та відповідачем, позивач витребував із чужого незаконного володіння (без достатньої правової підстави) своє майно, що є кондикційними зобов`язаннями, відтак при кондикційних зобов`язаннях, власник майна вправі вимагати від особи, яка без достатніх правових підстав володіє цим майном, витребувати це майно, а також вимагати компенсації всіх доходів, які були отримані від володіння таким майном (або доходів, які б володіючий власник мав би отримати від такого користування).

Предметом заявленого позову є саме завдана шкода, яка обгрунтовується як упущена вигода.

Посилається на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають позивачем стверджується про деліктні зобов`язання, попри наявність ознак кондикційних.

При цьому зауважує про розгляд судами низки справ за позовами ОСОБА_1 до АТ «Хмельницькобленерго» про стягнення коштів за безпідставне використання майна, за рішеннями яких суди дійшли висновку про наявність саме кондикційних зобов`язань між сторонами (справи № 686/24030/17 ; 686/23150/18 ; 686/25057/17; 686/17333/18; 686/17335/18; 686/19695/16-ц та 686/25055/17), враховуючи наявність ознак кондикційних, а не деліктних зобов`язань, відсутності договірних відносин між позивачем та відповідачем, шкоди у вигляді упущеної вигоди позивачу не завдано.

Звертає увагу суду на те, що сам розрахунок упущеної виголи здійснений як розрахунок доходу від несплати орендної плати.

Позивачем не надано жодного доказу можливості ним самим отримувати дохід від оренди майна, що є однією із умов визначення упущеої вигоди.

Вимоги позивача стосовно відшкодування моральної шкоди є безпідставними та необгрунтованими, а тому просить відмовити в задоволенні позову. Тож представник відповідача вважає, що позивач висловлюючи свої доводи щодо відшкодування йому майнової та моральної шкоди, належним чином не обґрунтував та не довів жодними належними та допустимими доказами фактів заподіяння йому такої шкоди, а також не зазначив чим він керувався при розрахунку завданої йому шкоди.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 18.09.2020 року у справі відкрито провадження та призначено її в порядку загального позовного провадження.

07 жовтня 2020 року відповідачем подано відзив на позов.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 16 грудня 2020 року провадження у справі зупинено до вирішення цивільної справи 686/2342/20 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Хмельницькобленерго» про стягнення доходу від майна, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та моральної шкоди.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 05.12.2024 провадження у справі відновлено.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23 грудня 2024 за клопотанням позивача ухвалено проводити судовий розгляд справи у режимі відеоконференції.

26 грудня 2024 року ОСОБА_1 подано заперечення на відзив, в якому посилається на те, що доводи представника відповідача, викладені у відзиві є безпідставними. Ним не заперечується, що між позивачем та відповідачем виникли кондикційні зобов`язання щодо безпідставного володіння трансформаторною підстанцією ПС 110/10кВ м. Шепетівка. Означені зобов`язання регулюються ст. 1212 ЦК України.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог щодо відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

26.12.2024 року підготовче провадження закрите, справу призначено до розгляду справи по суті.

21.03..2025 року справу розглянуто по суті, ухвалено рішення суду.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, перевіривши доводи позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом об`єктивно встановлено, що 16 грудня 2015 року Хмельницьким міськрайонним судом ухвалено рішення у справі № 686/8864/15-ц, яким зобов`язано публічне акціонерне товариство «Хмельницькобленерго», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Хмельницькобленерго» повернути йому протягом календарного місяця поточного року зі свого незаконного володіння реконструйовану трансформаторну підстанцію ПС 110/15/10 кВ, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , до складу якої входить електротехнічне обладнання, матеріали та будівельна частина, згідно акту прийому-передачі від 09.11.2006 року.

Цим рішенням встановлено, що ПМП «Юнар» продало, а ОСОБА_1 придбав реконструйовану підстанцію ПС 110/15/10 кВ, яка знаходиться у АДРЕСА_1 . Про зміну власника ПМП «Юнар» повідомило голову правління ВАТЕК «Хмельницькобленерго» листом від 27.10.2006 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 15 вересня 2017 року змінено спосіб та порядок виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16 грудня 2015 року № 686/8864/15-ц та з ПАТ «Хмельницькобленерго» на його користь стягнуто 268 196 грн. вартості належного йому майна реконструйованої трансформаторної підстанції ПС 110/15/10 кВ, яка знаходиться у м. Шепетівка Хмельницької області, по вул. Пліщинській, 170 та 9 500 грн. судових витрат.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що АТ «Хмельницькобленерго» набуло вказане майно без достатньої правової підстави, а відтак безпідставно володіло ним.

Незаконне володіння акціонерним товариством трансформаторною підстанцією завдало законному володільцеві збитків.

Вважає. що якщо особа, яка порушила право, одержала доходи, то розмір упущеної вигоди має бути відшкодованим особі право якої порушене.

Мотивована оцінка сторін, порушення прав

У частині першій та другій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частинами першою та другою статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).

У частині другій статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і що виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Як зазначено вище, збитки як правова категорія включають в себе й упущену (втрачену) вигоду, яка відрізняється від реальних збитків тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, у тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди.

За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення не настає відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди (правові позиції, викладені у постанові Верховного Суду України від 04 липня 2011 року у справі № 3-64гс11 та постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року у справі № 908/2261/17, від 31 липня 2019 року у справі № 910/15865/14 та від 30 вересня 2021 року у справі № 922/3928/20).

При цьому протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння та проявляється у вигляді умислу або необережності.

Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Тому звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на кредитора (позивача) обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання.

Крім того, позивачу (кредитору) слід довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача (боржника) стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток (див. правові позиції, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18) та постановах Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 910/12204/17, від 16 червня 2021 року у справі № 910/14341/18).

Тобто вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належно обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 127/16524/16-ц (провадження № 61-22106св18)).

Також позивач (кредитор) повинен довести: факти вжиття ним певних заходів щодо одержання таких доходів. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягає відшкодуванню (подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2019 року у справі № 908/2486/18, від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/3669/19, від 16 червня 2021 року у справі № 910/14341/18).

Таких доказів позивач не надав, а суд їх не здобув.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування частина перша статті 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши та надавши правову оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів факту завдання йому відповідачем збитків у вигляді упущеної вигоди через незаконен володіння акціонерним товариством трансформаторною підстанцією

Обгрунтовуючи, заявлений позов позивач покликається на те, що йому надходили численні пропозиції щодо передачі трансформаторної підстанції в оренду та надав копії таких пропозицій, а не використання ним таких пропозицій з вини відповідача призвели до завдання збитків у формі упущеної вигоди.

Суд оцінює їх критично та до уваги не бере, оскільки вони отримані директором ПП «Енергокомплект» Римським А.В. на його запит і надавались в свій час Господарському суду Хмельницької області, котрі були доказами у господарській справі, і зауважує, що означені пропозиції були предметом судового розгляду і їм надана правова оцінка. Більш того, вони ніяким чином не підтверджують направлені ПП «Енергокомплект» ОСОБА_1 контрагентами пропозиції щодо використання його майна та отримання у зв`язку із цим доходу, оскільки не містять дат їх направлень та поштових конвертів про їх направлення.

Цим доказам суд надав правову оцінку, і рішенням Господарського суду Хмельницької області від 03 березня 2015 року у справі № 924/175/15 за позовом приватного підприємства «Енергокомплект» (далі - ПП «Енергокомплект») до ПАТ «Хмельницькобленерго», третьої особи - ФОП ОСОБА_1 , про зобов`язання відшкодувати доходи в сумі 71 220 грн, які відповідач одержав або міг одержати від використання та збереження неналежного йому майна, встановлено, що зазначена вище реконструйована підстанція була передана відповідно до актів здачі-приймання від 16 жовтня 2009 року від ФОП ОСОБА_1 до ПП «Енергокомплект» для подальшого його використання в господарській діяльності та здачі в оренду третім особам, це майно знаходилося на балансі юридичної особи.

Цим рішенням установлено, що відповідно до листа ПАТ «Хмельницькобленерго» від 17 червня 2014 року № 01-06-1552 на адресу ПП «Енергокомплект», на посаді директора якого перебував ОСОБА_1 , вбачається, що на підстанції ПС 110/10 «Міська», що належить ПАТ «Хмельницькобленерго», знаходиться трансформатор марки ТДТН 25000/110/35/10, балансоутримувачем якого є ПП «Енергокомплект». Оскільки ПАТ «Хмельницькобленерго» не використовує його у своїй діяльності, тому ПП «Енергокомплект» пропонується його демонтувати та вивезти з території підстанції за умови сплати коштів за його оперативне та технічне обслуговування. Однак, ПП «Енергокомплект» з цього приводу не вчинив жодних дій, що підтверджується також рішенням господарського суду Хмельницької області від 03 березня 2015 року.

З цих підстав ОСОБА_1 не надав жодного доказу, що він реально та беззастережно отримав би дохід від передачі майна в оренду, наданий ним в позовній заяві розрахунок суд до уваги не бере, оскільки він не містить об`єктивних доказів такого нарахування, і зважаючи на рішення судів Хмельницького міськрайонного суду, якими повністю відмовлено у стягненні таких доходів від оренди майна. Разом із тим, розрахунок упущеної вигоди здійсненої позивачем має обов`язково містити розмір, склад та реальність характеру заявленої суми. Такі критерії у розрахунку позивача відсутні.

Що стосується посилання позивача на рішення, ухваленими Хмельницького міськрайонного суду (справи № 686/24030/17; 686/23150/18; 686/25057/17; 686/17333/18; 686/17335/18; 686/19695/16-ц та 686/25055/17) про стягнення доходів, які товариство могло одержати від використання безпідставно набутого майна відмовлено у задоволені вимог позивача з підстав, що будь-який договір щодо оренди майна зазначеного в рішенні Хмельницького міськрайонного суду від 16.12.2015 року, між сторонами не укладався.

Згідно частини 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини встановлені.

Слід зазначити, що передбачений законом склад цивільного правопорушення відсутній, а відтак позов про стягнення упущеної вигоди задоволеним бути не може.

Стосовно завдання позивачеві моральної шкоди суд зазначає наступне

За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно.

Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин).

При цьому, для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення, насамперед спричинення позивачеві моральної шкоди. Слід ураховувати, що причинний зв`язок між шкодою, завданою потерпілому, та протиправним діянням заподіювача шкоди є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без будь-яких додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

Однак у зв`язку з відсутністю підстав для стягнення упущеної вигоди за недоведеністю, тому відсутні підстави і для стягнення моральної шкоди,.

Позивач звільнений ід сплати судового збору відповідно до вимог Закону, тому у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог судовий збір слід віднести на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, ч. 1, 6 ст. 81, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. 263, 264, 265, 266, 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ст. ст. 280, 282, 284, 288, 289, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, ст. 86 Закону України «про нотаріат», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного рішення суду: 24.03.2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Хмельницькобленерго», , місце знаходження 29018 м. Хмельницький, вул. Храновського, 11-А.

Суддя: