Справа № 441/1044/23 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 22-ц/811/3274/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Салата О.І.

З участю: представника заявника ОСОБА_1 -адвоката Гриневича М.М., Геш І.Ю., зацікавлена особа ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 -адвоката Гриньо М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №456/2784/24 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Гриневича Михайла Миколайовича на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 08 жовтня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: опікунська рада при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,- про визнання особи недієздатною та призначення опікуна

в с т а н о в и в:

12.05.2023 ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про визнання недієздатною його бабцю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначення його її опікуном.

Заява мотивована тим, що він разом із бабцею ОСОБА_3 проживає у будинку на АДРЕСА_1 , остання є особою з інвалідністю ІІ-ої групи через психічне захворювання, внаслідок чого не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними та потребує опіки і догляду, яку він фактично надає. Встановлення опіки над ОСОБА_3 необхідне для захисту її майнових та особистих прав, так як за станом здоров?я вона не може самостійно користуватися своїми правами та виконувати обов?язки, а також для можливості забезпечити їй необхідне лікування.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області заяву задоволено частково.

Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. на АДРЕСА_1 недієздатною та встановлено над нею опіку.

Тимчасово покладено обов`язки опікуна над недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на орган опіки і піклування Городоцької міської ради Львівської області, до вирішення питання про призначення опікуна, в порядку визначеному законодавством.

Строк дії рішення в частині визнання недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визначити 2 (два) роки з дня набрання рішення законної сили.

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" (, МФО: 820172, р/р UA1007077 в УДКСУ у Подільському районі м.Києва, ІПН: 66, місцезнаходження: 04080, м.Київ, вул.Кирилівська, 103, призначення платежу: оплата за судово-психіатричну експертизу ОСОБА_3 у Львівській філії судових експертиз, справа №441/1044/23) судові витрати, пов?язані з проведенням судово-психіатричної експертизи у розмірі 10 300 (десять тисяч триста) грн. 60 коп.

Рішення суду оскаржив представник заявника ОСОБА_1 -адвокат Гриневич М.М. В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення в частині відмови у призначннні опікуном ОСОБА_1 незаконним, необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції не було перешкод для призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3 . Зокрема, із протоколу засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівської області від 25.04.2023 року видно, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.02.2023 року було заслухано голову опікунської ради Степеняка Б. та вирішено клопотати перед виконавчим комітетом Городоцької міської ради про призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3 . Згідно висновку опікунської ради від 25.04.2023 року, опікунська рада вирішила клопотати перед Городоцьким районним судом про визнання ОСОБА_3 недіздатною та призначення її онука ОСОБА_1 її опікуном. Рішенням виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області №96 від 27.04.2023 року затверджено висновок опікунської ради про можливість виконувати обов`язки опікуна гр. ОСОБА_1 . Зазначає, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає разом з батьком ОСОБА_4 та бабцею ОСОБА_3 на АДРЕСА_1 . Інших родичів, які б могли здійснювати догляд за ОСОБА_3 немає, оскільки донька ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та онука проживають окремо. Зять ОСОБА_3 - ОСОБА_4 не може здійснювати догляд за станом здоров`я. Також суд не врахував, що особа, яка може бути опікуном, повинна виразити своє волевиявлення. Заявник таке волевиявлення висловив . Разом з тим, суд встановиши інших родичів, не з`ясував їх думку чи бажають вони бути опікунами, не перевірив їх можливості здійснювати опіку над хворою людиною. Ухвалюючи рішення, суд розтлумачив норми Конституції України в частині виконання конституційних обов`язків, судом першої інстанції по суті було вирішено питання про реалізацію Закрну України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», однак суд не врахував, що норми Коституції України не обмежують прав на опіку та призначення опікуна , як під час мирного стану так і воєнного стану. Таким чином, є встановленим, що ОСОБА_3 , яка є недієздатною, потребує опіки, ОСОБА_1 подав заяву на призначення його опікуном , здійснював і здійснює догляд за бабцею, не відноситься до осіб, які не можуть бути опікунами, є подання про призначення саме його опікуном, інші родичі не подали заяву про призначення їх опікунами, тому просить рішення суду в частині відмови призначення опікуном ОСОБА_3 заявника ОСОБА_1 скасувати та в цій частині прийняти нове рішення про задоволення заяви.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Заслухавши пояснення представників заявника ОСОБА_1 - адвокатів Гриневича М.М., Геш І.Ю. на підримання доводів апеляційної скарги, заслухавши думку заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 - адвоката Гриньо М.І., вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що заявник по справі ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною та призначити його опікуном над недієздатною ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно Висновку судово-психіатричної експертизи №521 від 18.01.2024 складеного головним судово-психіатричним експертом Гуцал В.Й. Львівської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» встановлено, що ОСОБА_3 страждає хронічним стійким психічним розладом-параноїдною шизофренією безперервно-прогредієнтного типу перебігу із стійким дефектом особистості в емоційно-вольовій та інтелектуально-мнестичних сферах, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними ( а.с. 85-87).

За положеннями ч.6ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Статтею 41 ЦК України визначені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє опікун.

Відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Із матеріалів справи встановлено, що заявник ОСОБА_1 22.02.2023 звернувся в опікунську раду Городоцької міської ради із заявою та пакетом документів про надання йому висновку опікунської ради про доцільність призначення його опікуном над бабцею ОСОБА_3 , 1947 р.н., яка є особою з інвалідністю ІІ групи через психічне захворювання та потребує остороннього догляду і опіки (а.с.43).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

За положеннями ст.63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Згідно висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівського району Львівської області від 25.04.2023, опікунська рада вирішила клопотати перед Городоцьким районним судом про визнання недієздатною ОСОБА_3 , 1947 р.н. та призначення її опікуном онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з тих підстав, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю другої групи загального захворювання, безтерміново, внаслідок психічного розладу, встановленого психіатричною МСЕК №2 від 17.03.1999, довідка серії ЛВА-1 № 031345-шизофренія, віялопротікаюча шилоподібна з вираженим емоційно-вольовим дефектом (а.с.16).

Рішенням виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області №96 від 27.04.2023 затверджено висновок опікунської ради про можливість виконувати обов`язки опікуна гр. ОСОБА_1 над недієздатною ОСОБА_3 (а.с.15).

Відмовляючи у задоволенні заяви про призначення ОСОБА_1 , 2004 р.н. опікуном над недієздатною бабцею ОСОБА_3 , 1947 р.н., суд першої інстанції прописав, що висновок опікунської ради не відповідає Правилам опіки та піклування, затвердженим наказом державного комітету України у справах сім`ї та молоді МОУкраїни, МОЗ України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. У висновку відсутнє обґрунтування, мотивувальна частина, чому саме онук, який на даний час перебуває у ЗСУ, має свою сім`ю, де є маленька дитина, повинен опікуватися своєю бабцею. При вирішенні питання, опікунська рада надто формально підходила до вирішення зазначеного питання, не дослідила родичів ближчого споріднення, родинні стосунки тощо.

З висновками суду першої інстанції апеляційний суд повністю погоджується.

Згідно пояснень наданих в суді апеляційної інстанції зацікавленою особою ОСОБА_2 - дочкою недієздатної ОСОБА_3 , у її матері було четверо дітей, які проживають у цьому ж селі. Після мобілізації заявника ОСОБА_1 вона проживає з чоловіком та дочкою ОСОБА_5 , 1990р.н. разом з ОСОБА_3 та здійснюють за нею догляд. ОСОБА_3 хворіє психічними розладами з 1974 року, другу групу інвалідності Їй призначено у 1999 році. Зазначила, що остання не є лежачою, моментами себе сама обслуговує. Опіка потрібна для того, щоб проконтролювати вживання хворою медикаментів та її поведінку в побуті. Пояснила, що не бажає бути опікуном своєї матері, оскільки між ними неприязні стосунки , при цьому не розуміючи, що її мама є психічно хворою людиною та відповідно до ст.51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 , 2004 р.н. є особою призовного віку, відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. На даний час ОСОБА_1 мобілізований для виконання свого конституційного обов`язку по захисту України, що має пріоритетне значення та перевагу над його бажанням виконувати опікунські обов`язки при наявності чотирьох дітей та інших онуків.

Суд апеляційної інстанції вважає, що опікунська рада Городоцької міської ради неналежно виконує свої посадові обов`язки, формально підходить до вирішення актуальних питань, не враховує, що в Україні введено воєнний стан.

Апеляційна скарга адвоката Гриневича М.М. не містить доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, відтак підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гриневича Михайла Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 08 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 березня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк