Березівський районний суд Одеської області
27.03.2025
Справа № 494/365/25
Провадження № 2/494/245/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 року м.Березівка

Березівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Панчишина А.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Станілевич А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

у лютому 2025 року ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" звернулося до Березівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 28.02.2024 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено електронний договір №4428569 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. 29.02.2024 року між сторонами було укладено додатковий договір до вказаного договору. Згідно умов кредитного договору, з урахуванням додаткового договору, ТОВ "Лінеура Україна" надало ОСОБА_1 кошти у розмірі 6000, 00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , строком на 360 днів. 25.10.2024 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" було укладено договір факторингу № 25/10/2024, згідно з умовами якого ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" набуло право вимоги, зокрема, і за договором кредиту № 4428569. 25 листопада 2024 ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" було перейменовано та ТОВ "Фінстраст Капітал". Наразі позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № 4428569 від 28.02.2024 року у розмірі 57500,00 грн, з яких: 6000,00 грн - тіло кредиту, 35900,00 грн - нараховані проценти, 15600,00 грн - проценти нараховані позивачем за 104 календарних дні. Також позивач просить стягнути із відповідача суму сплаченого судового збору 2422,40 грн та витрати на правову допомогу 10 000,00 грн.

Ухвалою судді від 05.03.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Одночасно з поданою заявою представник позивача просив слухати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в розумінні вимог п.4 ч.8 ст. 129 ЦПК України. З відстеження повістки направленої рекомендованим повідомленням на сайті Укрпошта вбачається таке повертається відправнику оскільки одержувач відсутній за вказаною адресою. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалою суду від 05.03.2025 було задоволено клопотання позивача про витребування доказів, та витребувано від АТ КБ "Приватбанк" інформацію про те, чи належить платіжна картка № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а також підтвердження факту зарахування 28 лютого 2024 року від ТОВ "Лінеура Україна" коштів у розмірі 6000.00 грн.

24.03.2025 року до суду від АТ КБ «Приватбанк» надійшла інформація, у якій зазначено, що банківська картка № НОМЕР_1 емітована на ім`я ОСОБА_1 , на яку 28 лютого 2024 року відбулося зарахування 1000,00 грн. та 29 лютого 2024 року відбулось зарахування 5000 гривень.

28 лютого 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна» було укладено електронний договір № 4428569 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

Відповідно до пункту 1.1 договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний додаток.

Згідно з пунктом 1.2 договору сума кредиту складає 1 000,00 грн.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що строк кредиту становить 360 днів. Дата повернення кредиту вказується у графіку платежів, що є додатком №1 до договору.

Відповідно до пункту 1.4.1 договору стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день.

Відповідно до пункту 2.1. договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківських рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу НОМЕР_1 .

Згідно пункту 3.1. договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

29 лютого 2024 року між сторонами було укладено додатковий договір до вказаного договору, відповідно до якого сторони погодили, що сума кредиту, яка надається згідно із додатковим договором складає 5000,00 грн. Таким чином, загальна сума кредиту за договором № 4428569 від 28 лютого 2024 року складає 6000,00 грн

ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 , за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 6000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, про що свідчать виписки ТОВ "УПР", з якої вбачається що 28 лютого 2024 року на банківську картку НОМЕР_1 , було перераховано кошти у розмірі 1000,00 грн; 29 лютого 2024 року на банківську картку НОМЕР_1 , було перераховано кошти у розмірі 5000,00 грн.

Окрім того, відповідно до інформації, яка надійшла від АТ КБ «Приватбанк», банківська картка № НОМЕР_1 емітована на ім`я ОСОБА_1 28 лютого 2024 року відбулося зарахування 1000,00 грн, а 29.02.2024 року 5000 грн..

25 жовтня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна», як клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу № 25/10/2024, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором, у тому числі стосовно відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до Реєстру боржників від 25 жовтня 2024 року до договору факторингу № 25/10/2024 ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набула права грошової вимоги до відповідача в сумі 57500,00 грн, з яких: 6000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 51500 грн - заборгованість по відсотках.

25 листопада 2024 року рішенням єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було змінено найменування товариства на нове ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».

З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач не виконала умови договорів в повному обсязі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" та ЗУ "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Статті 527, 530 ЦК України зазначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за кредитним договором перед первісними кредиторами чи сплата такої позивачу після укладання договору факторингів.

Таким чином, у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за вищезгаданим кредитним договором.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про укладеність кредитного договору між відповідачем та первісним кредитором, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в неї боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договорами відступлення прав вимоги.

Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Як вбачається з розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором № 4428569 від 28 лютого 2024 року становить 57500,00 грн, з яких: 6000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 35900,00 грн. - заборгованість по відсотках, 15600 грн - заборгованість по відсотках, яка була нарахована позивачем за 60 календарних днів, тобто в межах дії договору.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Статті 527, 530 ЦК України зазначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до статті 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені статей 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору.

Згідно статті 599 Цивільного Кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідачем, всупереч положенню частини 1 статті 81 ЦПК України, не надано жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору, у передбачені договором строки кредит ним не погашений. Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не надав суду заперечень щодо укладання кредитного договору, отримання кредитних коштів, а також доказів відсутності у нього заборгованості чи наявність її в меншому розмірі, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконала грошове зобов`язання за кредитними договорами, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення боргу за договором № 4428569 від 28 лютого 2024 року, що становить 57500,00 грн, з яких: 6000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 35900,00 грн. - заборгованість по відсотках, 15600 грн - заборгованість по відсотках, яка була нарахована позивачем за 60 календарних днів, тобто в межах дії договору.

Окрім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України).

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, розмір понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази: копія договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, копія заявки на виконання доручення, акт прийому-передачі виконаних робіт, де зазначено види послуг та їх загальна вартість, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Столітнього М.М.., копія ордеру на надання правової допомоги, копія рахунку на оплату вказаних послуг у розмірі 10000 грн

З долучених до позову документів підтверджується факт понесення позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу.

Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, що вказана категорія справ не є складною та існує чисельна усталена судова практика, що відповідно не потребує значного часу для професійного адвоката для складання позовної заяви, враховуючи її зміст, обґрунтування, викладені обставини, докази, долучені до неї, з огляду на розгляд справи у спрощеному провадженні, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу та складність даної справи, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, ціни позову, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 4500,00 грн.

З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" заборгованість за кредитним договором № 4428569 від 28 лютого 2024 року, що становить 57500 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот) гривень, з яких: 6000,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 35900,00 гривень - заборгованість по відсотках, 15600 грн - заборгованість по відсотках, яка була нарахована позивачем за 60 календарних днів, тобто в межах дії договору, а також судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок та витрати на правову допомогу 4500 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал", місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, 15, оф.118/2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Панчишин А.Ю.