Справа № 953/1498/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Зуба Г.А.,

за участю секретаря Кулікової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №18830 від 30.01.2021, в сумі 10500, 00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 2000,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 8500,00 грн.; стягнути судовий збір у сумі 2422,40 грн.

На обґрунтування позовної заяви зазначив, зокрема, що 30.01.2021 між первісним кредитором ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП», правонаступником якого являється ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 18830 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2000,00 гривень; дата надання кредиту: 30.01.2021; строк кредиту: 30 днів; валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка - 2,5 % в день або 912,5 % річних.

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 25.06.2024 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10500,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 2000,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 8500,00 грн.

Згідно п. 2.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

На виконання вимог п. 2.4. кредитного договору Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти НОМЕР_1 для перерахування кредитних коштів (ч. 7 кредитного договору).

На підтвердження виконання Товариством п. 2.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» ТОВ «Платежі онлайн» від 20.05.2024, відповідно до якого 30.01.2021 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що являється доказом видачі кредитних коштів.

Умовами п. 6.1 Договору Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до 6.2 Сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ними у Договорі реквізитів, і зобов`язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу Сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення - несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків.

На виконання вимог ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач повідомляє, що останнім на адресу ОСОБА_1 була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 18830 від 30.01.2021, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання.

17.02.2022 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 до договору факторингу №02-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Орієнтовний розмір судових витрат ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» понесених на професійну правничу допомогу підчас розгляду справи в суді щодо стягнення заборгованості за кредитним договором складає 12922,40 грн.

14.02.2025 до суду надійшла вказана позовна заява, та розподілена судді Зуб Г.А.

17.02.2025 до суду надійшла довідка з Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичних осіб - відповідача у справі.

Ухвалою судді від 17.02.2025 прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

04.03.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що ним 25.03.2021 було здійснено повне погашення позики у сумі 2000 грн., сума нарахованих відсотків перевищує половину суми, одержаної ним за договором, та додаткова угода укладена не до договору факторингу, на який посилається позивач № 02-17/02/2022 від 17.02.2022, а до договору факторингу № 02-17/02/2021 від 17.02.2022, що є підставою відсутності заборгованості. Крім того, зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу завищена та непропорційна до предмета спору та заявлених позовних вимог.

10.03.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача посилається на те, що вказівка у тексті Додаткової угоди від 12.10.2022 року на номер договору факторингу як № 02-17/02/2021, при цьому із правильною датою укладення - 17.02.2022 року, свідчить виключно про технічну (арифметичну) помилку в номері договору, яка не впливає на його юридичну силу та дійсність правовідносин між сторонами. Щодо нарахування відсотків, зазначає, що п. 1.3 Договору сторони обумовили розмір процентів за користування кредитом, тобто сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Щодо погашення суми кредитного договору відповідачем зазначає, що відповідно до умов п. 2.4 Договору грошові кошти у розмірі 2000,00 грн., які надійшли 25.03.2021 були спрямовані на погашення нарахованих відсотків за користування кредитними коштами.

20.03.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, відповідно до якої просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500, 00 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином, просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 20.03.2025 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в задоволені позовних вимог просить відмовити.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим ЦПК України випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, згідно якого кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

30.01.2021 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 18830 про надання грошових коштів у позику, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання електронного підпису KL9655; рахунок позичальника: НОМЕР_1 (а.с. 22-24).

Відповідно до п. 1.1. Договору, товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно п. 1.2. Договору, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 28-02-2021. Строк дії договору 30 днів. Але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання Сторонами.

Відповідно до п. 1.3. Договору, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором.

Згідно п. 2.1. Договору, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 2.3. Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Згідно довідки ТОВ «Авіра Груп» про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір №18830 від 30.01.2021 ідентифікований ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора); здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.aviracredit.com.ua: одноразовий ідентифікатор: KL9655, дата відправки ідентифікатору позичальнику 30.01.2021, номер телефону НОМЕР_2 . (а.с. 18).

Згідно додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №18830 від 30.01.2021, ТОВ «ФК «Авіра Груп» надало ОСОБА_1 грошові кошти на наступних умовах: чиста сума кредиту: 2 000 грн; дата видачі кредиту: 30.01.2021; кількість днів у рахунковому періоді: 30 днів; проценти за користування кредитом 2,5 % в день; загальна вартість кредиту - 3500 грн. (а.с. 27 зворот).

Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 21.05.2024, відповідно до якої ТОВ «Платежі Онлайн» як технічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція. Сайт торговця: aviracredit.com.ua; тип транзакції: видача. Дані транзакції: номер транзакції - 31202-44416-54374; сума, грн - 2000,00; дата та час проведення: 2021-01-30 18:34:05; номер платіжної картки - НОМЕР_1 ; емітент платіжної картки - PRIVATBANK (а.с. 34).

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» за Договором №18830 від 30.01.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 17.02.2022, позичальнику ОСОБА_1 в період з 30.01.2021 по 28.08.2021 включно, нараховувалися відсотки по кредиту, та виникла заборгованість у загальному розмірі 10500,00 грн., яка складається з: суми кредиту - 2000,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 8500,00 грн.

17.02.2022 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК«КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» відступило ТОВ «ФК«КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників (а.с. 28-31).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договору №18830 від 30.01.2021, загальна сума заборгованості 10500,00 грн. (а.с. 17).

Випискою з особового рахунку за Кредитним договором №18830 встановлено, що станом на 25.06.2024 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10500, 00 грн, яка складається з наступного:2000 грн прострочена заборгованість за тілом; 8500, 00 грн прострочена заборгованість за процентами (а.с. 16).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Так, Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 статті 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи кредитний договір укладений між відповідачем та первісним кредитором в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а зазначені у ньому умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, з матеріалів справи вбачається, що договір про надання фінансового кредиту №18830 містить електронний підпис відповідача із одноразовим ідентифікатором, який було надано позичальнику для підписання договору.

У вищевказаному договорі наявна інформація про умови кредитування, зокрема порядок та умови надання кредиту, періодичність внесків, строк дії договору, процентна ставка за користування кредитом та порядок повернення кредиту.

Умови Договору про надання фінансового кредиту є чіткими та зрозумілими, що виключає можливість їх неоднозначного трактування сторонами.

Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Враховуючи викладене, договір про надання фінансового кредиту між сторонами є укладеним та позичальник ознайомлений з його умовами.

Частиною 1 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із статтями 513, 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 статті 1078 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по кредитному договору №18830 від 30.01.2021, в сумі 10500, 00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 2000,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 8500,00 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо посилань відповідача на те, що додаткова угода укладена не до договору факторингу, на який посилається позивач № 02-17/02/2022 від 17.02.2022, а до договору факторингу № 02-17/02/2021 від 17.02.2022, що є підставою відсутності заборгованості, суд зазначає наступне.

Так, 17.02.2022 року між ТОВ «ФК» АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК» АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу №02-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1

12.10.2022 року Додатковою угодою до договору факторингу № 02-17/02/2022 про заміну первісного забов`язання новим забов`язанням (НОВАЦІЯ), ТОВ «ФК» АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» відповідно до п. 3 додаткової угоди домовилися про нові забов`язання.

Крім того, в матеріалах справи наявне платіжне доручення № 3669 від 21.02.2022 року та платіжна інструкція № 3877 від 12.10.2022 року як підтвердження сплати відповідно до договору факторингу № 02-17/02/2022 та додаткової угоди від 12.10.2022 року.

Тобто, вказівка у тексті Додаткової угоди від 12.10.2022 року на номер договору факторингу як № 02-17/02/2021, при цьому із правильною датою укладення - 17.02.2022 року, свідчить виключно про технічну (арифметичну) помилку в номері договору, яка не впливає на його юридичну силу та дійсність правовідносин між сторонами.

Щодо посилань відповідача на те, що сума нарахованих відсотків перевищує половину суми, одержаної ним за договором, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п.1.3. за цим Договором, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована.Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором.

Відповідно п.2.3 за цим Договором, Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором.

Тобто, Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Щодо посилань відповідача на те, що ним 25.03.2021 було здійснено повне погашення позики у сумі 2000 грн., суд зазначає наступне.

Так, п.2.4 договору № 18830 від 30.01.2021 сторони обумовили, що при надходженні до Товариства коштів для виконання зобов`язань Клієнта Товариство направляє такі кошти на погашення заборгованості в наступній послідовності: 1)у першу чергу сплачуються проценти за користування кредитом; 2)у другу чергу здійснюється повернення суми кредиту. У разі виникнення простроченої заборгованості за Договором грошові кошти Клієнта направляються в такій черговості: 1) в першу чергу сплачується пеня за прострочення 2) в другу чергу оплачуються відсотки за користування кредитом; 3) в третю чергу повертається сума кредиту.

Тобто, сума в розмірі 2000, 00 грн., яка була сплачена відповідачем 25.03.2021, згідно з умовами кредитного договору, була спрямована на погашення нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості.

20.03.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, відповідно до якої просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500, 00 грн. В обґрунтування якої додано договір про надання правової допомоги 29.12.2023, додаткову угоду № 1 до Договору від 27.12.2024, акт про отримання правової допомоги від 17.03.2025.

Відповідач, вважав розмір витрат на професійну правову допомогу завищеним та непропорційним до предмета спору та заявлених позовних вимог.

Суд приходить до висновку, що вимога позивача обґрунтована, однак підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Згідно з частиною четвертою статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Статтями 26, 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Надані документи відповідно до положень ст. 15, 77 ЦПК України є належними доказами сплати грошових коштів за надання професійної правничої допомоги у даній справі.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 137 ЦПК України, представником позивача надано детальний опис робіт (наданих послуг).

Отже, вимога про розподіл судових витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, а саме у сумі 5000,00 гривень, що в даному випадку є співрозмірним розміром, та враховуючи складність вказаної справи, та те, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, а тому в іншій частині вказаної вимоги слід відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державахучасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Відповідно дост. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст..12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 272, 273-276 ЦПК України, ст.207, 610, 627-629, 638, 525, 526, 536, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №18830 від 30.01.2021 в сумі 10500 (десят тисяч п`ятсот) грн., 00 коп., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 2000 (дві тисячі) грн.,00 коп.; прострочена заборгованість за процентами - 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.,00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн.,40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (, адреса: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7).

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 20.03.2025.

Суддя Г.А. Зуб