П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 березня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.,

суддів: Мацунича М.В., Кожух О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 серпня 2024 року у складі судді Зареви Н.І., у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року Акціонерне товариство «Акцент Банк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 07.05.2019 ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Зазначав, що відповідно до п.п. 2.1.1.2.2 2.1.1.2.4 Умов та Правил, Клієнт погоджується з тим, що Кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити Кредитний ліміт.

Вказував, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

Стверджував, що всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».

У зв`язку з користуванням кредитними коштами та порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 22.10.2023 має заборгованість 50 847,76 грн., яка складається з наступного: 27913,81 грн. - заборгованість за кредитом; 22933,95 грн. - заборгованість по відсоткам; - 0.00 грн. - штрафи.

Враховуючи вищенаведене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.05.2019 у розмірі 50 847,76 грн., яка складається з наступного: 27913,81 грн. - заборгованість за кредитом; 22933,95 грн. - заборгованість по відсоткам; - 0.00 грн. - штрафи.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 серпня 2024 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Акцент-Банк» просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлений позов, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заявленого позову, не дав їм належної правової оцінки, та дійшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні заявленого позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Підодвірний Т.І. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду у справі з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачем було подано «Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку», яку 07.05.2019 підписала ОСОБА_1 .

Відповідно до цієї заяви відповідач погодилася, що вона разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, а також правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті складають між нею і Банком договір про надання банківських послуг.

При цьому, у анкеті-заяві відповідача від 07.05.2019 не вказано кредитний ліміт, не визначено відсоткову ставку, строк повернення кредиту, тощо.

Випискою по картці підтверджено, що ОСОБА_1 користувалася грошовими коштами банку у період з 07.05.2019 по 22.10.2023. У виписці зазначений її банківський рахунок НОМЕР_1 . Станом на 01.10.2023 залишок коштів на рахунку складає «-50 167,74».

Згідно з довідкою банку, виданою головою правління, ОСОБА_1 відкрито рахунок НОМЕР_2 та видано банківську картку № НОМЕР_3 , строком дії до березня 2023 року.

З довідки за лімітами вбачається, що клієнту ОСОБА_1 збільшувався та зменшувався кредитний ліміт до 40 000,00 грн, та, станом на 28.06.2023, становить 28000,00 гривень.

Згідно з наданого банком розрахунку за ОСОБА_1 рахується заборгованість станом на на 22.10.2023 в розмірі 50 847,76 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 27 913,81 грн, залишок заборгованості за процентами - 22 933,95 гривень.

Відповідно до частин 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднаннядругої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку Банк).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) зроблено висновок, що «без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору».

Відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

До вказаної анкети-заяви в суді першої інстанції Банк додав паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» за типами кредитного продукту: картка «Універсальна», «Універсальна Gold». Також додано Витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розміщений на сайті https://a-bank.com.ua/terms/ в розділі «Умови та правила»), Витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Зелена».

Матеріали справи не містять підтверджень, що надані позивачем Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах (порядку їх нарахування).

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Посилання Банку на підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», не можна вважати підтвердженням того, що сторони обумовили відсоткову ставку за користування кредитними коштами.

Як зазначалось вище, анкета-заява відповідача не містить домовленості сторін про сплату відсотків, інформації щодо банківського продукту, який надається позичальнику, яку саме банківську картку отримує ОСОБА_1 та посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору.

В той час як Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» містить інформацію щодо двох карток: «Універсальна», «Універсальна Gold».

Зі змісту даного паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.

Отже, зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту за двома кредитними картками та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.

За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг висновку суду першої інстанції не спростовує.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необгрунтованість поданої позовної заяви в частині стягнення заборгованості за відсотками та відмову у його задоволенні у вказаній частині.

Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові, наведеній вище, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі №643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що встановивши, що анкета-заява не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.

Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19).

Так, з виписки, наданої позивачем, судом встановлено, що позивач неправомірно списував з рахунку відповідача відсотки, комісії, які не передбачені заявою-анкетою, що також підтверджується відповідним розрахунком заборгованості Банку. У колонці № 12 розрахунку зазначені суми, які внесла відповідач на погашення за кредитним договором. Зазначена сума складає 185 895,00 грн, і враховуючи, що заявою-анкетою не передбачено сплату будь-яких відсотків, комісій, зазначена сума у розрахунку повинна враховуватись саме на погашення заборгованості по тілу кредиту.

З даної виписки також встановлено, що позивач використала грошові кошти банку (за виключенням самовільно-списаних банком відсотків за використання кредитного ліміту, інших платежів, не передбачених анкетою-заявою) на загальну суму 185 311,40 грн (7281,52 + 10402,1 + 20804,1 + 24964,91 + 24444,82 + 25485,02 + 23924,72 + 781,3 + 31,3 + 108 + 53 +106+ 105,48 + 53 + 265,35 + 127,47 + 46 + 216 + 22,98 + 54 + 311,85 + 98,99 + 261,7+ 52 + 108 + 79,49 + 54 + 140 + 158,96 + 54,99 + 321,92 + 286,18 + 58,65 + 99,7+ 205,64 + 472,3 + 387,9 + 312 + 187,7 + 610,07 + 115,44 + 9,69 + 12,99 + 891,47 + 520 + 114 + 240,27 + 1638 + 20 + 2097,68 + 2080 + 2586,49 + 4264 + 582,4 + 7488 + 520 + 3120 + 487,371,8 + 377,52 + 520 + 61 + 54,08 + 500 + 1422 + 150 + 175+ 248 + 150 + 578,5 + 1313 + 1047 + 924,13 + 191,9 + 127,8 + 499,96 + 1161,44 + 2185 + 1459,68 + 123 + 554,5 + 127,8 + 252,98 + 124 + 627,2 + 160,49 + 83 + 104 + 117 + 531,47 + 650,26 + 157,91 + 196). Зазначена сума і є тілом кредиту.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що заявлена позивачем вимога про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 27913,81 грн є меншою, за ту, яку відповідач внесла на свій рахунок на погашення тіла кредиту (185311,4 грн), дійшов вірного висновку про те, шо тіло кредиту фактично є погашеним, а відтак відповідач не має зобов`язання перед позивачем з повернення кредитних коштів.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381,382,384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 31 березня 2025 року.

Головуючий:

Судді: