УХВАЛА

19 березня 2025 року

м. Київ

справа № 753/8125/17

провадження № 61-11917св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Петрова Є. В., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство «Українська залізниця»,
розглянув з власної ініціативи питання про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 08 січня 2025 року у справі за позовомОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення компенсації за невикористану відпустку, винагороду за підсумками роботи, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2023 року та касаційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця»), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця»), про стягнення компенсації за невикористану відпустку, винагороду за підсумками роботи, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнено з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 73 990,00 грн, 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, судовий збір у розмірі 50,00 грн та 15 798,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнено з АТ «Українська залізниця» на користь держави витрати зі сплати судового збору в розмірі 789,90 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 липня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та АТ «Українська залізниця» задоволено частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 листопада 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнено з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 203 879,25 грн без відрахування сум податків і зборів та моральну шкоду у сумі 25 000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнено з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 46 523,85 грн.

Верховний Суд постановою від 08 січня 2025 року касаційну скаргу АТ «Українська залізниця» залишив без задоволення.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2023 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення, стягнення компенсації за щорічну додаткову відпустку за особливий характер праці за період з 17 липня 2017 року до 23 лютого 2018 року та відшкодування моральної шкоди залишив без змін.

Постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2023 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та щорічної додаткової відпустки працівнику, яка має двох дітей віком до 15 років, стягнення середньої заробітної плати на період працевлаштування, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору до досягнення дитиною шести років скасував, справу в цій частині передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки або арифметичні помилки.

Отже, правила вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. При цьому опискою визнається помилка, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Для того щоб були наявні підстави для виправлення описки, помилка має відповідати таким критеріям: 1) вона повинна бути технічною, тобто спричиненою випадковими огріхами під час друкування тексту судового рішення (неуважністю суду, автоматичним виправленням текстовим редактором тощо); 2) таку технічну помилку має бути допущено під час складання тексту судового рішення самим судом; 3) помилка повинна бути мимовільною та випадковою, а не обумовленою цитуванням документів, у яких було допущено помилки іншими учасниками судового процесу (позивачем, відповідачем, експертом тощо).

У постанові від 30 листопада 2023 року у справі № 990/222/23 (провадження № 11-155заі23) Велика Палата Верховного Суду зазначила: «Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать, наприклад, написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання. Отже, з метою оперативного та дієвого усунення помилок в судовому рішенні застосовується інструмент виправлення описок і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні, як із власної ініціативи суду, так і за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи, незалежно від набрання судовим рішення законної сили. Таким чином, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності».

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Суд може виправити лише ті описки, яких він сам припустився. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер та ускладнюють виконання рішення суду.

Відповідно до мотивувальної частини постанови Верховного Суду від 08 січня 2025 року постанова суду апеляційної інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення, стягнення компенсації за щорічну додаткову відпустку за особливий характер праці за період з 17 липня 2017 року до 23 лютого 2018 року та відшкодування моральної шкоди підлягала залишенню без змін, а в іншій частині позовних вимог - скасуванню та направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, у тому числі і витрат на правничу допомогу, Верховний Суд у розділі «Щодо судових витрат» зазначив таке: «Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141, 142 ЦПК України. У частинах першій, тринадцятій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тому розподіл судових витрат, зокрема і витрат на правничу допомогу, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат (висновок у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц).

Отже, з урахуванням висновку щодо суті касаційної скарги ОСОБА_1 розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

З урахуванням наведеного Верховний Суд у мотивувальній частині постанови зазначив, що судові витрати, у тому числі витрати на правничу допомогу, мають бути перерозподілені за результатами нового розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Проте у 4 абзаці резолютивної частини постанови від 08 січня 2025 року Верховний Суд допустив технічну описку, а саме помилково не зазначив про те, що постанова Київського апеляційного суду від 06 липня 2023 року і в частині стягнення витрат на правничу допомогу підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене Верховний Суд вважає за необхідне виправити допущену в постанові від 08 січня 2025 року описку та викласти 4 абзац резолютивної частини постанови у такій редакції: «Постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2023 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та щорічної додаткової відпустки працівнику, яка має двох дітей віком до 15 років, стягнення середньої заробітної плати на період працевлаштування, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору до досягнення дитиною шести років та в частині стягнення витрат на правничу допомогу скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції».

Висновки за результатами розгляду питання про виправлення описки

Враховуючи вказане, наявні підстави для виправлення описки, допущеної у постанові Верховного Суду від 08 січня 2025 року, з власної ініціативи суду.

Керуючись статтями 260, 269, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Виправити описку в 4 абзаці резолютивної частини постанови Верховного Суду від 08 січня 2025 року.

Викласти 4 абзац резолютивної частини постанови Верховного Суду від 08 січня 2025 року у такій редакції:«Постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2023 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та щорічної додаткової відпустки працівнику, яка має двох дітей віком до 15 років, стягнення середньої заробітної плати на період працевлаштування, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору до досягнення дитиною шести років та в частині стягнення витрат на правничу допомогу скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції».

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіІ. М. Фаловська В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко Є. В. Петров В. В. Сердюк