ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/2256/23 Номер провадження 22-ц/814/862/25Головуючий у 1-й інстанції Кашуба М.І. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15 жовтня 2024 року

по справі за позовом Першого заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державна екологічна інспекція Центрального округу про стягнення шкоди за самовільне зайняття земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року Перший заступник керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області, в інтересах держави в особі Новосанжарської селищної ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди за самовільне зайняття земельної ділянки у розмірі 75276,61 грн.

Позовна заява обгрунтована тим, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000010 від 05.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, встановлено самовільне використання земельної ділянки, яка знаходиться між населеними пунктами с. Лисівка та с. Мала Перещепина Полтавського району Полтавської області з географічними координатами 49°22/26.0//N, 34°32/41.8//Е, поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :00:002:0343.

Вказано, що під час проведення досудового розслідування, до матеріалів кримінального провадження приєднано інформацію Новосанжарської селищної ради від 25.01.2023 № 240/04-13 та акт обстеження вказаної земельної ділянки від 20.01.2023, складений комісією Новосанжарської селищної ради, в яких вказано про відсутність дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки та договору оренди.

Зазначено про те що під час огляду земельної ділянки з географічними координатами 49°22/26.0//N, 34°32/41.8//Е виявлено посів кукурудзи на частині земельної ділянки без кадастрового номеру, поруч із земельною ділянкою, яка має кадастровий номер :00:002:0343, на площі 7,8769 га, в тому числі площа посіву кукурудзи під прибережно-захисною смугою (25 м. від річки Кустолово) що становить 0,3649 га, сільськогосподарські угіддя (сіножаті) - 7,512 га.

ОСОБА_1 за відсутності правовстановлюючих документів на право власності чи право користування (оренди) земельної ділянки, самовільно зайняв земельну ділянку площею 7,8769 га, чим спричинив шкоду державі в розмірі 75 276,61 грн., яка підтверджується висновком експерта від 23.03.2023 № СЕ-19/117-23/4484-ЕК.

Державною екологічною інспекцією Центрального округу 21.04.2023 складено протокол про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.

21.04.2023 відповідачу була вручена претензія Державної екологічної інспекції Центрального округу від 19.04.2023 № 22/07-16/23 про відшкодування заподіяної ним шкоди у розмірі 77 252,70 грн. шляхом перерахування коштів на розрахункові рахунки Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області.

Проте, що розмір шкоди, вказаний у претензії, ОСОБА_1 не було сплачено.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15 жовтня 2024 року позов Першого заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державна екологічна інспекція Центрального округу про стягнення шкоди за самовільне зайняття земельної ділянки задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області шкоду за самовільне зайняття земельної ділянки в розмірі 7980,36 грн. та судовий збір у сумі 284,50 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що прокурором не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки площею 7,8769 га., з огляду на наявні в матеріалах справи суперечності, зокрема щодо географічних координат, які зазначені в протоколі огляду та постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Враховано, що ні у протоколі огляду від 24.01.2024, ні у постанові про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП не вказано площі самовільно зайнятої земельної ділянки.

Окрім того, у постанові Державної екологічної інспекції Центрального округу не встановлено в діях відповідача самовільного зайняття ним земельної ділянки у прибережній смузі.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем була самовільно зайнята земельна ділянка площею 0,8137 га, цільовим призначенням якої є сільськогосподарські угіддя (сіножаті), тому розмір шкоди становить 7980,36 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив заступник керівника Полтавської обласної прокуратури, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновок суду першої інстанції щодо недоведеності самовільного зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки площею 7,8769 га є необґрунтованим, оскільки за результатами огляду земельної ділянки, проведеного в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000010, визначено площу самовільно зайнятої земельної ділянки, яка становить 7,8769 га, її місцезнаходження та зазначено сільськогосподарську культуру, яка на момент огляду росла на ній.

Неточність у зазначенні географічних координат земельної ділянки у протоколі огляду та постанові про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності є технічною помилкою допущеною Державною екологічною інспекцією Центрального округу.

Від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу огляду від 24.01.2023, проведеного в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000010, було оглянуто земельну ділянку, розташовану поза межами села Мала Перещепина Полтавського району Полтавської області, а саме: поблизу дороги, що веде з села Мала Перещепина Полтавського району Полтавської області до села Стрижівщина Полтавського району Полтавської області. Вищевказана земельна ділянка розташована ліворуч від дороги, яка сполучає с. Мала Перещепина та с. Стрижівщина. В ході огляду за допомогою технічних засобів було встановлено координати поруч з вищевказаною земельною ділянкою - 49°22/26.0//N, 34°37/41.8//Е (49,3738801, 34,6282732). Також було встановлено, що на момент огляду вказана земельна ділянка засаджена одним масивом кукурудзи, яка на момент огляду не скошена і не зібрана. В ході огляду був залучений інженер-геодезист ОСОБА_2 , який за допомогою JPS приймача здійснив заміри, а саме: визначив загальну площу земельної ділянки.

До протоколу огляду надано фототаблицю з фото № 1, № 2, № 3 та № 4. Над фото № 1 мається надпис «земельна ділянка з координатами 49°22/26.0//N, 34°37/41.8//Е засаджена кукурудзою». Над фото № 2, 3 та 4 мається надпис «земельна ділянка, розташована між с. Лисівка та с. Мала Перещепина Полтавського району Полтавської області, яка засаджена кукурудзою» (т. 1, а.с. 18-20).

Схемою встановлення межі фактичного посіву сільськогосподарських культур на території Новосанжарської селищної ради визначено, що загальна площа посіву під кукурудзою становить 7,8769 га, в тому числі площа посіву кукурудзи під прибережно-захисною смугою (25 м. від річки Кустолово) 0, 3649 га. (т. 1, а.с. 20, зворотня сторона).

Згідно з повідомленням виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області № 240/04-13 від 25.01.2023 комісією для розгляду листа відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області було проведено обстеження земельної ділянки за межами с. Лисівка, про що складено акт (т. 1, а.с. 21-22).

Актом від 20.01.2023, складеним членами комісії Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області встановлено, що земельна ділянка комунальної власності Новосанжарської селищної ради, сільськогосподарського призначення, що знаходиться поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :00:002:0343, не проінвентаризована, кадастровий номер не визначений. Вказана ділянка самовільно оброблена, невідомою особою проведено посів кукурудзи, орієнтовною площею 8,1 га, на час перевірки кукурудза не скошена. Відповідно до технічної документації по перерозподілу земель між землеволодільцями і землекористувачами на території Пологівської сільської ради народних депутатів Новосанжарського району Полтавської області земельна ділянка знаходиться за межами села Лисівка та рахується угіддями сіножаті (т. 1, а.с. 23-24).

З повідомлення Державної екологічної інспекції Центрального округу від 08.02.2023, вбачається, що на виконання постанови про залучення спеціаліста від 18.01.2023 у кримінальному провадженні № 0000010 від 05.01.2023 за ч. 1 ст. 197-1 КК України Державною екологічною інспекцією Центрального округу було обстежено земельну ділянку, яка знаходиться між населеними пунктами Лисівка та Мала Перещепина Полтавського району Полтавської області з географічними координатами 49°22/26.0//N та 34°32/41.8//Е біля земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0343. Також проведено розрахунок заподіяної шкоди внаслідок самовільного зайняття та використання зазначеної земельної ділянки не за її цільовим призначенням (т. 1, а.с. 25).

У довідці державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища було розраховано розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок та використання земельних ділянок не за їх цільовим призначенням, який становить 79960,46 грн. (т. 1, а.с. 26-27).

Згідно з повідомленням Державної екологічної інспекції Центрального округу від 08.05.2023, на підставі постанови відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження від 28.03.2023 Інспекцією складено протокол про адміністративне правопорушення № 003555 від 21.04.2023 за ст. 53-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 та винесено постанову № 40/2/1-24 від 21.04.2023 про накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн, який був сплачений 26.04.2023. За фактом встановленого правопорушення ОСОБА_1 було пред`явлено претензію № 22/07-16/23 для відшкодування заподіяної шкоди у розмірі 77 252,70 грн. та станом на 05.05.2023 розмір шкоди не сплачений, Інспекція позбавлена можливості самостійно звернутися до суду з метою стягнення збитків, завданих державі через відсутність коштів на сплату судового збору (т. 1, а.с. 28).

Згідно з протоколом № 003555 від 21.04.2023, складеним Державною екологічною інспекцією Центрального округу громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП, а саме: об 11:00 год 21 квітня 2023 року здійснив самовільне зайняття земельної ділянки, яка знаходиться між населеними пунктами Лисівка та Мала Перещепина Полтавського району Полтавської області з географічними координатами 49°22/26.0//N та 34°32/41.8//Е, обробив її та засіяв кукурудзою без відповідних правоустановчих документів на право власності або користування (оренди, сервітуту, тощо), що є порушенням ст. 124, 125, 126 Земельного кодексу України (т. 1, а.с. 29).

Постановою Державної екологічної інспекції Центрального округу по справі про адміністративне правопорушення № 40/2/1-24 від 21.04.2023 громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн. (т. 1, а.с. 30).

Зі змісту постанови вбачається, що у діях ОСОБА_1 встановлено склад адміністративного правопорушення, а саме: він здійснив самовільне зайняття земельної ділянки з географічними координатами 49°22/26.0//N та 34°32/41.8//Е біля земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0343 між населеними пунктами Лисівка та Мала Перещепина Полтавського району Полтавської області, на якій була засіяна та в подальшому скошена кукурудза без відповідних правовстановлюючих документів на право власності або користування (оренди), чим порушив ст. 124, 125, 126, п. б ст. 211 Земельного кодексу України.

Відповідно до повідомлення головного управління Держаної казначейської служби України у Полтавській області ОСОБА_1 було сплачено штраф у сумі 170,00 грн. відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення № 40/2/1-24 від 21.04.2023 (т. 1, а.с. 31).

Згідно з претензією № 22/07-16/23, адресованою ОСОБА_1 , останньому було запропоновано відшкодувати шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства у розмірі 77 252,70 грн., яка була отримана ним 21.04.2023. В додатку до вказаної претензії відповідачу було також надіслано розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, площею 7,8769 га, яка становить 77252,70 грн. (т. 1, а.с. 33-34).

Згідно з висновку старшого судового експерта відділу економічних досліджень Полтавського НДЕКЦ МВС № СЕ-19/117-23/4484-ЕК від 23.03.2023, експертом під час проведення експертизи було встановлено невідповідності між інформацією стосовно площі самовільно зайнятої земельної ділянки, що міститься у наданих на експертизу матеріалах, а також невідповідності між інформацією стосовно цільового призначення земель, що міститься у наданих на експертизу матеріалах.

У висновку експерта вказано, що в обсязі наданих матеріалів та межах спеціальних знань експерта-економіста, підтвердити розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки сільськогосподарських угідь, визначений у довідці Державної екологічної інспекції Центрального округу (додаток до листа Державної екологічної інспекції Центрального округу від 08.02.2023 № 02.1-11/515) в сумі 74940,87 грн. неможливо з причин, указаних у дослідницькій частині висновку експерта. За умови, що цільовим призначенням земельної ділянки площею 7,512 га є сільськогосподарські угіддя (сіножаті), за умови застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963, розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, визначений у довідці Державної екологічної інспекції Центрального округу (додатку до листа Державної екологічної інспекції Центрального округу від 08.02.2023 № 02.1-11/517), копія якої надана на експертизу, може становити 73 673,94 грн. (сімдесят три тисячі шістсот сімдесят три гривні 94 копійки).

Також вказано, що в обсязі наданих матеріалів та межах спеціальних знань експерта - економіста, підтвердити розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки водного фонду, визначений у довідці Державної екологічної інспекції Центрального округу (додаток до листа Державної екологічної інспекції Центрального округу від 08.02.2023 №02.1-11/515) в сумі 5019,59 грн. неможливо з причин, указаних у дослідницькій частині висновку експерта. За умови, що цільовим призначенням земельної ділянки площею 0,3649 га є землі, водного фонду (для сінокосіння), за умови застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963, розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, визначений у довідці Державної екологічної інспекції Центрального округу (додаток до листа Державної екологічної інспекції Центрального округу від 08.02.2023 № 02.1-11/517), копія якої надана на експертизу, може становити 1602,67 грн. ( одну тисячу шістсот дві гривні 67 копійок) (т. 1, а.с. 36-43).

Згідно з повідомленням виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області № 1403/04-13 від 23.05.2023 на розрахунковий рахунок Новосанжарської селищної територіальної громади не надходили кошти від громадянина ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної самовільним використанням земельної ділянки загальною площею 7,8769 га, що розташовані поблизу с. Лисівка Полтавського району Полтавської області та повідомлено, що станом на 23.05.2023 земельна ділянка не засіяна (т. 1, а.с. 44).

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 05.01.2023 до ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла заява ОСОБА_3 про те, що невстановлена особа самовільно зайняла земельну ділянку площею близько 6 га між с. Мала Перещепина та с. Лисівка Полтавського району Полтавської області. Відомості за даним фактом 05.01.2023 внесено до ЄРДР за № 0000010 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України. 28.03.2023 кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (т. 1, а.с. 35).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

У частині першій статті 79 ЗК України передбачено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок. Використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів порушує зазначені державні інтереси, унеможливлює правомірне отримання коштів за таке користування та перешкоджає законному розпорядженню земельними ділянками.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування шкоди у зв`язку із самовільним зайняттям земельних ділянок є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76, 77 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор вказав, що 24.01.2023 за результатами огляду земельної ділянки було визначено площу самовільно зайнятої відповідачем земельної ділянки, яка становить 7,8769 га.

При дослідженні вказаного протоколу огляду земельної ділянки встановлено, що вона розташована ліворуч від дороги сполучаючої с. Мала Перещепина на с. Стрижівщина. В ході огляду за допомогою механічних засобів було встановлено координати поруч з вказаною земельною ділянкою - 49°22'26.0//N, 34°37'41.8//Е (49,3738801, 34,6282732). До огляду був залучений сертифікований інженер - геодезист ОСОБА_2 , який за допомогою відповідного технічного обладнання, а саме JPS приймача Trimble R 10, здійснив заміри, а саме визначив загальну площу вищевказаної земельної ділянки. Загальна площа вищевказаної земельної ділянки, яка оглядається буде вирахувана інженером геодезистом та приєднано відповідне документальне підтвердження до матеріалів кримінального провадження.

В матеріалах справи міститься схема встановлення межі фактичного посіву сільськогосподарських культур на території Новосанжарської селищної ради, а саме посіву під кукурудзою площею 7,8769 га в тому числі площі посіву кукурудзи під прибережно-захисною смугою 0,3649 га, проте в даній схемі відсутнє посилання на те, що межі даної земельної ділянки розташовані за вищевказаними координатами.

Окрім того, конфігурація земельної ділянки з координатами 49°22'26.0//N, 34°37'41.8//Е, що засаджена кукурудзою, яка відображена у фото № 1 фототаблиці до протоколу огляду від 24.01.2023 суттєво відрізняється від земельної ділянки, яка вказана у схемі меж фактичного посіву кукурудзи.

Також, суд першої інстанції дослідивши матеріали справи встановив, що надані прокурором докази містять суперечності у зазначенні географічних координат. Зокрема, у протоколі огляду від 24.01.2024 зазначені географічні координати 49°22/26.0//N, 34°37/41.8//Е. Натомість, у постанові про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності вказано координати 49°22/26.0//N, 34°32/41.8//Е

Окрім того, у протоколі огляду земельної ділянки від 24.01.2023 було зазначено координати поруч з вищевказаною земельною ділянкою - 49°22/26.0//N, 34°37/41.8//Е ( 49,3738801, 34,6282732) (т. 1, а.с. 18, зворотня сторона).

Натомість, у постанові про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності вказано, що координати 49°22'26.0"N 34°32'41.8"E є координатами саме тієї земельної ділянки, яку самовільно зайняв відповідач.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що неточність у зазначенні географічних координат земельної ділянки у протоколі огляду та постанові про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності є технічною помилкою допущеною Державною екологічною інспекцією Центрального округу не заслуговують на увагу з огляду на те, що спірна земельна ділянка не є сформованою, тобто не має кадастрового номера, чітко визначених меж та її площі, тому встановлення точного місця розташування спірної земельної ділянки має суттєве значення для вирішення справи, доведення чого є процесуальним обов`язком позивача.

Також, місцевим судом враховано, що надана прокурором схема меж спірної земельної ділянки містить зазначення місця розташування земельних ділянок з кадастровим номерами :00:002:0343 площею 3,8417 га., :00:002:0333 площею 3,8106 га., :00:002:0332 площею 3,8258 га., які, на думку прокурора межують із самовільно зайнятою відповідачем земельною ділянкою.

Натомість, у постанові про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності в частині зазначення місця знаходження самовільно зайнятої ним земельної ділянки вказано, що вона знаходиться біля земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0343. При цьому, у постанові не вказано, що самовільно зайнята відповідачем земельна ділянка межує ще з двома іншими земельними ділянками, які мають кадастрові номери :00:002:0333 та :00:002:0332.

Окрім того, у постанові Державної екологічної інспекції Центрального округу по справі про адміністративне правопорушення № 40/2/1-24 від 21.04.2023 вказано, що ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області винесено постанову від 28.03.2023 про закриття кримінального провадження № 0000010 від 05.01.2023 за ч. 1 ст. 197-1 КК України, у зв`язку з відсутністю складу злочину через недостатність розміру заподіяної шкоди для її кваліфікування як значної, а отже складова об`єктивної сторони злочину настання суспільно-небезпечних наслідків, відповідно відсутня, так само внаслідок відсутності підтвердження наявності прибережної захисної смуги р. Кустолове.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, органом досудового розслідування не встановлено у діях відповідача самовільного зайняття ним земельної ділянки у прибережній захисній смузі р. Кустолове, тому вимога позивача про відшкодування ОСОБА_1 шкоди за самовільне зайняття земельної ділянки прибережної захисної смуги площею 0, 3649 га, що відноситься до земель водного фонду є безпідставною.

Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи суперечності щодо місця розташування самовільно зайнятої земельної ділянки та її площі, суд першої інстанції оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, дійшов обґрунтованого висновку, щодо недоведення позивачем факту самовільного зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки площею 7,8769 га.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вказані висновки суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді: Т. В. Одринська

В. П. Пікуль