УХВАЛА

31 березня 2025 року

м. Київ

справа № 522/17636/18

провадження № 61-6080св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Сердюка В. В.,

розглянув заяву судді Фаловської Ірини Миколаївни про самовідвід у справі за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Одеська міська рада, про витребування майна, усунення перешкод у користуванні шляхом виселення, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, визнання недійсним договору іпотеки, за касаційною скаргою Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2018 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБ СР «Укрсоцбанк»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Одеська міська рада, про витребування майна, усунення перешкод у користуванні шляхом виселення, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, визнання недійсним договору іпотеки.

25 листопада 2019 року у підготовчому судовому засіданні

замінено відповідача АКБ СР «Укрсоцбанк» на його правонаступника -

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк».)

Приморський районний суд міста Одеси рішенням від 06 вересня 2022 року позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради залишив без задоволення.

Заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали суду від 29 січня

2019 року, у виді арешту на нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 129,4 кв. м, яке розташоване за адресою: місто Одеса, Соборна площа, 1 (реєстраційний номер майна 15512231), скасував.

Одеський апеляційний суд постановою від 15 лютого 2024 року рішення Приморського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2022 року змінив та доповнив в частині мотивування.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

У квітні 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2022 року

та постанову Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року

у вказаній вище справі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 25 квітня 2024 року справу призначено судді-доповідачеві ОСОБА_3 . Судді, які входять до складу колегії: Ігнатенко В. М., Фаловська І. М.

Верховний Суд ухвалою від 18 червня 2024 року відкрив касаційне провадження у даній справі та витребував матеріали цивільної справи

№ 522/17636/18 з Приморського районного суду міста Одеси.

У жовтні 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

На підставі розпорядження від 08 жовтня 2024 року № 1196/0/226-24

«Про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи»

у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_3 протоколом повторного автоматизованого розподілу справи від 08 жовтня 2024 року справу призначено судді-доповідачеві Фаловській І. М. Судді, які входять до складу колегії: Карпенко С. О., Сердюк В. В.

Суддя-доповідач Фаловська І. М. у справі № 522/17636/18 заявила самовідвід з таких підстав.

З огляду на матеріали справи, у січні 2011 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_6 , Одеська міська рада, ПАТ «Укрсоцбанк», про визнання недійсним договору

купівлі-продажу, витребування нерухомого майна, виселення

(справа № 2-5188/11).

Приморський районний суд міста Одеси рішенням від 27 березня 2014 року позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задовольнив.

Визнав недійсним договір купівлі-продажу від 20 вересня 2006 року № 3637, який укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського МНО Юрасовою А. М.

Витребував від ОСОБА_1 нежиле підвальне приміщення, загальною площею 49,9 кв. м, яке розташоване за адресою:

АДРЕСА_1 , на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Виселив ОСОБА_1 з нежилого підвального приміщення, загальною площею 49,9 кв. м, яке розташоване за адресою:

АДРЕСА_1 , та передав зазначене приміщення Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд Одеської області рішенням від 16 червня 2015 року рішення Приморського районного суду міста Одеси від 27 березня 2014 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задовольнив частково.

Витребував у ОСОБА_1 та передав власнику територіальній громаді в особі Одеської міської ради нежиле приміщення підвалу, загальною

площею 62,6 кв. м, яке розташоване за адресою:

АДРЕСА_1 .

Зобов`язав ОСОБА_1 звільнити шляхом виселення нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 62,6 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності територіальній громаді в особі Одеської міської ради на підставі свідоцтва про право власності на нежиле підвальне приміщення, видане на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 28 жовтня 2004 року № 672.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 27 січня 2016 року (у складі колегії суддів: Ткачука О. С., Висоцької В. С., Кафідової О. В., Умнової О. В., Фаловської І. М.

(суддя-доповідач)) касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилив. Рішення Апеляційного суду Одеської області рішенням від 16 червня 2015 року залишив без змін (провадження № 6-24753св15).

Предметом спору у справі № 522/17636/18 та у справі № 2-5188/11 є вимоги, зокрема про витребування нерухомого майна - нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 129,4 кв. м, яке розташоване за адресою: місто Одеса, Соборна площа, 1.

У справі, яка переглядається Верховним Судом, Департамент комунальної власності Одеської міської ради у позовній заяві вказав, що під час розгляду справи № 2-5188/11 було встановлено, що спірний об`єкт - нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 129,4 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси.

Під час розгляду справи у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який ухвалою від 27 січня 2016 року рішення Апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2015 року залишив без змін, доповідачем була суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Фаловська І. М.

Отже, предметом розгляду справи № 2-5188/11 є нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 129,4 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що є об`єктом комунальної власності територіальної громади міста Одеси, вказане приміщення є також предметом розгляду справи № 522/17636/18, яка переглядається Верховним Судом

(суддя-доповідач Фаловська І. М.).

Отже, суддя-доповідач Фаловська І. М. звернулася із заявою про самовідвід на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, оскільки вона брала участь, ухвалювала рішення та висловлювала правову позицію у справі

№ 2-5188/11.

З метою недопущення виникнення обставин, які могли б викликати в учасників справи та сторонніх спостерігачів сумнівів щодо неупередженості судді та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду необхідно відвести суддю-доповідача Фаловську І. М. від розгляду справи № 522/17636/18.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Пунктом 5 частини першої, частиною другою статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 29 квітня

1989 року у спраі «Моґенс Гаусшильдт проти Королівства Данія», заява

№ 10486/83).

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що

суддя-доповідач Фаловська І. М. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна підтвердити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть існувати об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді.

Як зазначає ЄСПЛ, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення від 29 квітня

1989 року у справі «Моґенс Гаусшильдт проти Королівства Данія»,

заява № 10486/83).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви про самовідвід судді-доповідача Фаловської І. М. та передання цивільної справи № 522/17636/18 для повторного автоматизованого розподілу.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Задовольнити заяву судді Фаловської Ірини Миколаївни про самовідвід від участі у розгляді Верховним Судом цивільної справи № 522/17636/18 за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Одеська міська рада, про витребування майна, усунення перешкод у користуванні шляхом виселення, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, визнання недійсним договору іпотеки, за касаційною скаргою Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 06 вересня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року.

Відвести суддю-доповідача Фаловську Ірину Миколаївну від участі у розгляді справи № 522/17636/18.

Передати цивільну справу № 522/17636/18 для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк