Справа № 201/2102/24
Провадження № 2-др/202/9/25
25 березня 2025 року м. Дніпро
Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.,
секретар судового засідання Пономаренко О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні
питання розподілу судових витрат у цивільній справі № 201/2102/24
про стягнення грошових коштів, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20.01.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 35 432 грн 64 коп. (тридцять п`ять тисяч чотириста тридцять дві грн 64 коп.), а також витрати по сплаті судового збору у сумі 968 грн 96 коп. (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).

Питання щодо розподілу судових витрат на професійну правову допомогу судом не вирішувалось, але у позовній заяві ОСОБА_1 зробив відповідну заяву.

27.01.2025 через підсистему «Електронний суд» представником позивача адвокатом Куліковою Г.Д. подана заява про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн та відповідні докази.

29.01.2025 заява надійшла в провадження судді Михальченко А.О.

Судове засідання призначене на 13.02.2025, але не відбулося, оскільки справа направлена до суду апеляційної інстанції.

24.02.2025 ухвалою Дніпровського апеляційного суду справа повернута до суду першої інстанції за для вирішення питання щодо судових витрат протягом одного місяця з дня отримання цивільної справи.

18.03.2025 справа надійшла до канцелярії Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та того ж дня передана судді.

Судове засідання призначене на 25.03.2025.

Повідомлені належним чином (судові повістки доставлені до електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд» представникам позивача та відповідача, що у відповідності до ч.5 ст.130 ЦПК України вважається врученням повістки і цим особам) про час та місце розгляду заяви про стягнення судових витрат учасники справи у судове засідання не з`явилися, що не є перешкодою для вирішення вказаного питання судом по суті.

Будь-яких заяв про відкладення розгляду питання щодо розподілу судових витрат на адресу суду не надходило.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення питання щодо розподілу судових витрат, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20.01.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 35 432 грн 64 коп. (тридцять п`ять тисяч чотириста тридцять дві грн 64 коп.), а також витрати по сплаті судового збору у сумі 968 грн 96 коп. (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).

Приписами ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20.01.2025 питання щодо витрат на правничу допомогу не вирішено.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК).

При цьому суд зобов`язаний врахувати: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст. 141 ЦПК).

На підтвердження понесення позивачем ОСОБА_1 витрат на правову допомогу суду надані наступні документи: угода про надання правничої допомоги №09/07 від 09.07.2024, яка укладена між ОСОБА_1 та адвокатом Куліковою Г.Д.; додаткова угода №1 від 09.07.2024 до угоди №09/07 від 09.07.2024; акт про надання правничої допомоги від 22.01.2025 на суму 15 000,00 грн; копія ордеру та свідоцтва адвоката.

У пункті 4 Додаткової угоди №1 від 09.07.2024 до угоди №09/07 від 09.07.2024 клієнт та адвокат погодили, що розмір гонорару є фіксованим та складає 15 000,00 грн.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис наданих послуг лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

В даній справі судом встановлено, що ОСОБА_1 та адвокат Кулікова Г.Д. узгодили фіксований розмір гонорару.

При цьому суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, тобто, коли у сторони виникло зобов`язання за умовами договору з оплати адвокатських послуг.

Аналогічний висновок викладений у постанові ОП КГС у складі Верховного суду у справі №922/445/19 від 03.10.2019.

У Постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «у позовному провадженні роль суду визначена як роль арбітра, який надає оцінку тим доказам і доводам, котрі наводяться сторонами у справі, і не може діяти на користь будь-якої зі сторін, і зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій із боку такої сторони».

Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, клопотання про зменшення розміру заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу в суді не подав.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу при розгляді даної справи в суді першої інстанції, суд приймає до уваги обставини справи та її значення для позивача, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 09.07.2024, а також обсяг наданих адвокатом Куліковою Г.Д. послуг та співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, та приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 15 000 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. 00 коп. (п`ятнадцять тисяч грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення суддя склав 25.03.2025

Суддя АНАСТАСІЯ МИХАЛЬЧЕНКО