Справа № 161/5207/25
Провадження № 2-н/161/557/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді Шестерніна В.Д., вивчивши матеріали заяви Державного комунального підприємства «Луцьктепло» про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з теплопостачання, -

встановив:

20.03.2025 ДКП «Луцьктепло» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 300 699,16 грн.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали заяви, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово -комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до частини 2 статті 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, крім іншого, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно пункту 4 частини 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу також додаються і інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Cлід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин. Слід також врахувати і той факт, що наказне провадження не передбачає участі боржника при розгляді заяви.

Документи, що додаються до заяви про видачу судового наказу, є письмовими доказами, які мають підтверджувати не тільки факт настання права вимоги стягувача, а й розмір обов`язків боржника; відсутність необхідності їх дослідження та аналізу. Докази, що подаються заявником, повинні бути безспірними, оскільки тільки такі докази можуть свідчити про безспірність стягнення та відсутність потреби в їх дослідженні.

У заяві представник ДКП «Луцьктепло» вказує, що заборгованість ОСОБА_1 за надані послуги по теплопостачанню становить 300 699,16 грн.

На підтвердження зазначеної обставини заявник подав розрахунок за послугу з постачання теплової енергії (7 101,33 грн), розрахунок абонентського обслуговування опалення (469,82 грн.), розрахунок за послугу з постачання гарячої води (292 831,81 грн.), розрахунок з абонентського обслуговування гарячої води (296,20 грн.). Вищевказані розрахунки виконані за період з червня 2022 року по червень 2024 року.

З поданих заявником документів неможливо достеменно встановити обставини наявності заборгованості боржника в розмірі 300 699,16 грн. Розрахунок заборгованості сам по собі не є доказом існування заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Отже, суд дійшов висновку, що заява ДКП «Луцьктепло» про видачу судового наказу подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, а тому у видачі судового наказу слід відмовити.

Одночасно заявнику слід роз`яснити, що згідно з приписами ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 160-166 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити Державному комунальному підприємству «Луцьктепло» у видачі судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з теплопостачання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду складено - 25.03.2025.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.Д. Шестернін