Справа № 309/4842/24
Провадження № 2/309/1289/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Сідей Я.Я.

з участю: секретаря судового засідання Свистак К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до

Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»

про стягнення суми страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» про стягнення матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Посилається на те, що 25 листопада 2023 року на об`їзній автодорозі м. Хуст Закарпатської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

ОСОБА_2 свою вину в зазначеній ДТП визнав повністю, тому на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії дійшли згоди та вирішили спільно оформити пригоду за допомогою повідомлення про ДТП, тобто Європротоколу. В подальшому ці повідомлення були направленні до страхових компаній з метою відшкодування заподіяної шкоди.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» згідно полісу №АР3528505. Страхова сума за полісом: 10 000,00 грн.

25.03.2024 р. на адресу відповідача була направлена заява про виплату страхового відшкодування, однак не зважаючи на терміни, вказані у вимозі Страховик жодним чином не відреагував. Позивач вважає невжиття заходів щодо виплати страхового відшкодування протиправними з огляду на те, що факт того, що водії дійшли згоди щодо причин та обставин ДТП, а саме встановили, з вини котрого з водіїв сталася ДПТ, підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Враховуючи визнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні ДТП, є підстави для стягнення зі страховика матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу, а тому просив стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА ГРУПА ОБЕРІГ» на його користь 46050, 00 грн. матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, витрати на правничу допомогу та сплачений судовий збір.

13.11.2024 р. представником відповідача ОСОБА_3 подано на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову з таких підстав. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон № 1961-IV). Відповідно до пп. 33.1.1. п. 33.1. ст. 33 Закону уразі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до пп. «д» п. 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (надалі - ПДР України) у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Відповідно до п. 33.2. ст. 33 Закону № 1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Моторним (транспортним) страховим бюро України було встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено Інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Інструкція), затверджена протоколом президії МТСБУ від 11.08.2011 року за №274/2011. Відповідно до п. 5 Інструкції у разі настання ДТП за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти Повідомлення. У такому разі водії транспортних засобів після складення Повідомлення мають право залишити місце ДТП та звільняються від обов`язку інформувати Державтоінспекцію МВС України про її настання.

В ході розслідування події, що має ознаки страхового випадку, було з`ясовано, що водії транспортних засобів, причетні до вищевказаної ДТП, самовільно покинули місце події та не на місці вчинення ДТП, а лише через декілька днів склали Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол).

Крім того, фото, подані Позивачем начебто з місця події, не дають чіткого розуміння про факт контактування транспортними засобами між собою, локалізацію контактування транспортних засобів. На фото зображені транспортні засоби кожен окремо, без здійснення фото з ракурсу, на якому було б видно два автомобілі одночасно, що унеможливлює ТДВ "СГ "Оберіг" дійти висновку про факт настання дорожньо-транспортної пригоди між цими двома учасниками, вказаними в європротоколі, механізмом ДТП та обставинами (локалізацією) ушкоджень по відношенню транспортних засобів один до одного. Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу) відбулось з порушенням вимог Закону № 1961-IV, Правил дорожнього руху України та Інструкції щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, таким чином учасники ДТП не виконали належним чином своїх обов`язків, визначених Законом № 1961-IV, що призвело до неможливості встановити причини та обставини настання дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, згідно тексту позовної заяви, позивач наполягає про начебто належним чином обґрунтований заявлений розмір позовних вимог у вигляді документів від суб`єкта підприємницької діяльності Однак, на переконання ТДВ СГ Оберіг, рахунок, договірні ціни як зазначено у документах від СПД не можуть бути належними та допустимими доказами в якості обґрунтування розміру матеріальної шкоди відповідно до положень чинного законодавства. У зв`язку з цим, 08.08.2024 року Відповідачем було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, котре було оформлено та направлено на адресу Позивача за вих. №0808-04 (копія надається). Відтак, позивач був цілком обізнаний щодо відсутності підстав для отримання страхового відшкодування. Просив відмовити у задоволенні позову, як безпідставному.

В судове засідання представник позивача адвокат Кричфалушій І.І. продав заяву про проведення розгляду справи без його участі та участі позивача, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити на підставах, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов такого висновку.

Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

25 листопада 2023 року на об`їзній автодорозі м. Хуст Закарпатської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» згідно полісу №АР3528505. Страхова сума за полісом: 10 000,00 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» згідно полісу №АР-3528505. Страхова сума за полісом: 320 000,00 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю та 160 000,00 грн. за шкоду, заподіяну майну. Розмір франшизи - 2 500,00 грн.

ОСОБА_1 повідомив ТДВ «СГ «Оберіг» про те, що 25.11.2023 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, завдано збитків, що встановлено з відповіді ТДВ «СГ «Оберіг» №0808-04 від 08.08.2024 року.

Згідно вказаної відповіді 08 серпня 2024 року ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» листом вих. № 0808-04 повідомлено ОСОБА_1 що оформлення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду(Європротокол) відбулося з порушенням вимог Закону № 1961-ІV, Правил дорожнього руху та Інструкції щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, таким чином учасники ДТП не виконали належним чином своїх обов`язків, визначених Законом, що призвело до неможливості встановити причини та обставини настання дорожньо-транспортної пригоди. Повідомлено, що у разі направлення заяви про страхове відшкодування оформленої відповідно до вимог Закону, вищевикладене може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Матеріали справи не містять щодо здійснення страхувальником оцінки розміру заподіяної ОСОБА_1 шкоди за механізмом встановленим законодавством, яке регулює спірні правовідносини (відсутній звіт (акт) про оцінку або висновок експерта).

Матеріалами справи не підтверджено звернення ОСОБА_1 із заявою відповідно до п. 35.1. ст.35 Закону № 1961-ІV про страхове відшкодування до відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності), що спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України урегульовані нормами Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 3 Закону № 1961-IV, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно із ст.5 Закону №1961-IV, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 Закону №1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ст. 28 Закону №1961-IV).

Пунктом 33.2ст.33Закону України№1961-IVвстановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Відповідно до абз. 3 п. 2.11 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.19.2001р. № 1306, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

Порядок використання та відшкодування по Європротоколу регламентується Законами України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» № 3045-VI від 17.02.2011.

Європротокол це спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Європротокол може заповнюватися як в паперовому вигляді, на спеціальному бланку, так і в електронній формі, з використанням системи «Електронний Європротокол». Система «Електронний Європротокол» є доступною за посиланням https://dtp.mtsbu.ua.

Бланк Європротоколу видається автовласнику безкоштовно під час укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У разі втрати або використання бланку Європротоколу, новий бланк видається страховиком безоплатно на підставі письмової заяви.

Європротоколом можна скористатися при умовах, коли: відсутні травмовані (загиблі) люди, водії-учасники ДТП мають поліси авто цивільної відповідальності, наявна згода водіїв транспортних засобів - учасників ДТП щодо її обставин, у водіїв відсутні ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

У разі невиконання хоча б однієї з зазначених умов, виклик відповідного підрозділу Національної поліції для оформлення ДТП є обов`язковим.

01 жовтня 2017 року МТСБУ впроваджений «Електронний Європротокол». Відповідно до рішення Президії МТСБУ (Моторного (транспортного) страхового бюро України) від 13.07.17 № 403/2017 Європротокол, оформлений з використанням зазначеної системи, є повним аналогом Європротоколів, надісланих або пред`явлених страховику у паперовій формі.

Додаткові умови для застосування системи «Електронний Європротокол»: транспортні засоби обох учасників ДТП повинні мати діючі поліси внутрішнього страхування. Якщо будь-який ТЗ забезпечений полісом іноземного страховика, необхідно використовувати паперовий бланк Європротоколу або викликати поліцію. Водії повинні мати при собі справні мобільні телефони. Хоча б один з учасників ДТП повинен мати з собою пристрій (смартфон, планшет, ноутбук) з фотокамерою та доступом в Інтернет. Ідентифікаційні дані про страхувальника (коди ІНПП або ЄДРПОУ) та про забезпечений транспортний засіб (номерний знак, марку та модель) мають бути зазначені в полісі та коректно внесені в єдину централізовану базу даних МТСБУ. В протилежному випадку Система не зможе правильно ідентифікувати учасників ДТП.

Якщо водії скористались Європротоколом (незалежно від його форми), то вони: мають право залишити місце ДТП, звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції України про настання ДТП, звільняються від адміністративної відповідальності, передбаченої за спричинення ДТП, повинні не пізніше трьох робочих днів з дати ДТП звернутись зі своїм примірником заповненого Європротоколу до страховика, з яким укладали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В разі використання системи «Електронний Європротокол» повідомлення страховикам учасників ДТП відправляються автоматично.

При оформленні Європротоколу страхове відшкодування є додатково лімітованим. При оформлені Європротоколу діє додатковий ліміт на страхові виплати.

Відповідно до змісту вимог Інструкції щодо заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), погодженої Начальником управління державної автомобільної інспекції МВС України 31.08.2011 р., затвердженої Протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 р. №274/2011, ця Інструкція визначає умови заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яке надається Страховику чи Моторному (транспортному) страховому бюро України водієм транспортного засобу на виконання підпункту 33.1.4 пункту 33.1статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також застосування Типових схем дорожньо-транспортних пригод та розподілу відповідальності учасників дорожньо-транспортної пригоди за заподіяну ними шкоду при оформленні документів по дорожньо-транспортним пригодам без участі уповноважених на те працівників міліції.

Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі - Повідомлення) - письмове повідомлення встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро України (далі - МТСБУ) зразка, яке надається Страховику чи МТСБУ водієм транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди.

Повідомлення заповнюється та підписується водіями транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП). Повідомлення може оформлятися одним із водіїв транспортних засобів виключно у разі, якщо оформлення ДТП здійснювалося уповноваженими на те працівниками міліції.

При складанні Повідомлення використовується тільки один комплект документів, що складається з трьох аркушів: титульної сторінки, оригіналу та копії повідомлення будь-якого учасника ДТП.

Повідомлення заповнюється чітко, розбірливо, від руки кульковою ручкою, бажано друкованими літерами, при цьому обов`язково зазначаються всі відомості про кожного учасника ДТП. Вибір учасником колонки (жовта чи блакитна) не має значення.

У разі настання ДТП за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти Повідомлення. У такому разі водії транспортних засобів після складення Повідомлення мають право залишити місце ДТП та звільняються від обов`язку інформувати Державтоінспекцію МВС України про її настання.

Виправлення у Повідомленні категорично забороняються. Замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

Тільки після підписання Повідомлення водіями - учасниками ДТП, аркуші розділяються для кожного із водіїв.

Встановлено, що Повідомлення про дорожню пригоду (Європротокол) складено з чисельними порушеннями вимог Інструкції та рекомендацій щодо його заповнення, зокрема:

- не заповнена інформація Розділу 3 щодо наявності факту завдання шкоди життю та/або здоров`ю, що прямо забороняє в такому випадку укладати таке повідомлення;

- не заповнена інформація Розділу 12 щодо обставин настання ДТП, що виключає можливість страховика належним чином провести страхове розслідування та встановити дійсні обставини події;

- не заповнена належним чином інформація Розділу 13, а саме не вказано точне місце настання ДТП, напрямок руху транспортних засобів;

- не заповнена інформація Розділу 14;

- не заповнена інформація Розділу 15 (відсутні підписи учасників ДТП), що взагалі доводить те, що учасники ДТП нічого не погоджували, вина не була визнаною між учасниками та вони не дійшли згоди щодо обставин настання події.

Таким чином, оформлення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) відбулося з порушенням вимог Закону № 1961-ІV, Правил дорожнього руху та Інструкції щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а відсутність необхідних вищенаведених даних призвело до неможливості встановити згоду водіїв транспортних засобів - учасників ДТП щодо її обставин, причини та обставини настання дорожньо-транспортної пригоди, а невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди відповідно до пп.37.1.3.п .37.1. ст.37 Закону №1961-IV є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Водії обираючи такий шлях врегулювання дорожньо-транспортної пригоди саме складання Європротоколу, крім Інструкції про заповнення Повідомлення про ДТП, яка міститься на самому бланку Повідомлення про ДТП, мали можливість звернутися з питань оформлення Європротоколу на гарячу лінію МТСБУ або страхових компаній за номерам вказаними у полісах обов`язкового страхування або повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції.

При цьому відсутність крім підписів обох водіїв у Повідомленні про ДТП інших необхідних вищенаведених даних, не може свідчити про згоду водіїв транспортних засобів - учасників ДТП щодо її обставин, причини та обставини настання дорожньо-транспортної пригоди, оскільки такі обставини і причини не відображені у самому Повідомленні, а відтак, недосягнення згоди щодо причин та обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди свідчить про те, що учасники ДТП не повинні були залишати місце дорожньо-транспортної пригоди та повинні були діяти у відповідності «д» п. 2.10 Правил дорожнього руху, а саме, зобов`язані повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Таким чином, відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази настання цивільно-правової відповідальності ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 25 листопада 2023 року.

Відповідно до п. 22.1. ст.22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Обґрунтовуючи розмір завданої шкоди позивачем долучено до матеріалів справи рахунок-фактура №ЛТ00003915 від 30.11.2023 року суб`єкта підприємницької діяльності ПП ОСОБА_4 .

Разом із тим рахунок, договірні ціни як зазначено у документах від СПД не можуть бути належними та допустимими доказами в якості обґрунтування розміру матеріальної шкоди відповідно до положень чинного законодавства, оскільки в ньому: зазначена комерційна пропозиція, а не оціночна вартість проведення відновлювального ремонту майна; технічний стан об`єкта оцінки обумовлено фізичним зносом конструктивних елементів, а відтак при розрахунку є необхідність вирахування коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого майна; страховик відшкодовує оціночну вартість на підставі ст.22, 31 ЗУ Про ОСЦПВ, а не комерційну пропозицію або договірну ціну від СПД; СПД не являється оцінювачем або експертом з оцінки вартості матеріального збитку, завданого майну; СПД не має відповідних повноважень щодо встановлення об`єму та обсягу необхідних для відновлення пошкодженого майна матеріалів, робіт та витрат часу; СПД являється заінтересованою особою у збільшенні вартості відновлювального ремонту пошкодженого майна; за рахунком СПД неможливо встановити чи перевищує оцінена вартість відновлювального ремонту ринкову вартість аналогічного транспортного засобу, а відтак, чи є даний транспортний засіб фізично знищеним.

Позивачем не доведено, що ПП ОСОБА_4 являється суб`єктом оціночної діяльності з визначення обсягу матеріального збитку, завданого транспортному засобу. Також Позивачем не доведено, що СПД мав право/ліцензії/сертифікати на ведення господарської діяльності з реалізації запчастин для саме його транспортного засобу.

Тим більше при визначенні розміру позовних вимог не врахований коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу.

Крім того, відповідно до п.12.1. ст.12 Закону № 1961-IV страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту, чого позивачем враховано не було.

Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим.

Як зазначено у п. 1.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.

Згідно з п. 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, вказана Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Відповідно до п. 1.3 Методики, її вимоги є обов`язковими під час проведення авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Згідно з п. 4.3 Методики, за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ.

Виходячи з викладеного, висновок експерта складається у разі проведення судової авто товарознавчої експертизи, а звіт оцінювача - за результатами проведення оцінки КТЗ, при цьому, як висновок експерта, так і звіт оцінювача складаються на єдиних засадах, визначених Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092.

Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц (провадження № 61-28918св18) дійшов висновку, що «визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

Так, згідно із положеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року встановлюється, що фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

Пункт 3.9 цієї Методики встановлює, що фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану КТЗ унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості КТЗ, що виникає в процесі його експлуатації.

Відтак, договірні ціни які зазначено у документах від СПД жодним чином не можуть бути підґрунтям для здійснення розрахунку розміру страхового відшкодування відповідно до положень Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за №1074/8395 (з відповідним змінами).

Відповідно до п.17 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року (надалі - Стандарт), встановлено, що у звіті про оцінку майна та у висновку про вартість об`єкта оцінки оцінювач відображає факт про включення або невключення до ринкової вартості суми податку на додану вартість. Оціночні процедури, пов`язані з визначенням ринкової вартості, здійснюються з урахуванням включення або невключення до неї суми податку на додану вартість.

Умова щодо визначення ринкової вартості з включенням суми податку на додану вартість зазначається у договорі на проведення оцінки майна.

Однак, сторона Позивача не надала договору, заявки, акту виконаних робіт із Оцінювачем.

У свою чергу, відповідно до п. 32 Стандарту, у разі виникнення необхідності у визначенні розміру ймовірного страхового відшкодування оцінка застрахованого майна проводиться з урахуванням умов страхування та дотриманням принципів корисності і заміщення.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Таким чином, за результатами судового розгляду суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У разі відмови в позові судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 76-83, 223, 258, 259, 263-265, 268, 274, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» про стягнення страхового відшкодування, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду .

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Хустського

районного суду: Сідей Я.Я.