Справа №672/4/25
Провадження №2/672/155/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Рибачук О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Стебло Л.В.,

прокурора Манилюка М.А.,

представника відповідача ТОВ «Агрохолдинг 2012» - Савчука Ю.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Городоцької міської ради Хмельницької області до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» про витребування земельної ділянки,

встановив:

Керівник Волочиської окружної прокуратури звернувсь до суду з позовом в інтересах держави в особі Городоцької міської ради до ОСОБА_1 , ТОВ «Агрохолдинг 2012» про витребування земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням 23 чергової сесії сьомого скликання №34 від 20.09.2019 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населеного пункту села Лісогірка Городоцької міської ради Городоцького району Хмельницької області та передано у власністю ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :02:003:0020. При цьому, на час отримання спірної земельної ділянки ОСОБА_1 вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Крім цього, на даний час вказана земельна ділянка перебуває у фактичному володінні ТОВ «Агрохолдинг 2012» на підставі договору оренди землі б/н від 28.10.2019. Тому керівник Волочиської окружної прокуратури звертається до суду з даним позовом та просить витребувати у ОСОБА_1 , ТОВ «Агрохолдинг 2012» на користь Городоцької об`єднаної територіальної громади в особі Городоцької міської ради Хмельницької області спірну земельну ділянку, а також стягнути з відповідачів судові витрати.

Ухвалою суду від 07.01.2025 задоволено заяву про забезпечення позову у даній справі.

07 січня 2025 року ухвалою суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі.

17.01.2025 представник ТОВ «Агрохолдинг 2012» подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що не вважає ТОВ «Агрохолдинг 2012» належним відповідачем у справі, оскільки договір оренди землі від 28.10.2019 є похідним від права власності, яке зареєстроване за ОСОБА_1 .. Крім того, вказаний правочин, а саме договір оренди землі, у випадку задоволення позовних вимог у даній справі припиняє свою дію в силу закону.

27.01.2025 керівник Волочиської окружної прокуратури подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що оскільки ОСОБА_1 не мав права на отримання спірної земельної ділянки у власність, то відповідно він і не мав правомочностей на укладення з ТОВ «Агрохолдинг 2012» договору оренди землі. Спірна земельна ділянка перебуває у фактичному володінні ТОВ «Агрохолдинг 2012» без будь-яких правових підстав і може бути витребувана у товариства в шляхом пред`явлення віндикаційного позову.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що ОСОБА_1 не мав законного права на отримання спірної земельної ділянки, оскільки він попередньо таким правом скористався і отримав у власність земельну ділянку такого ж виду в межах норм безоплатної приватизації площею 2 га за межами населених пунктів Боднарівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області.

Представник Городоцької міської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, попередньо подав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не подав.

Представник відповідача ТОВ «Агрохолдинг 2012» в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення судових витрат з товариства на користь позивача, оскільки не вважає ТОВ «Агрохолдинг 2012» належним відповідачем у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України визначено, що представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом, здійснює прокуратура.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону, який набрав чинності 15.07.2015. Частина перша цієї статті визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абзацами першим та другим частини третьої статті 23 Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, у які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в підпунктах 6.21, 6.22 постанови від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, підпунктах 4.19, 4.20 постанови від 26.02.2019 у справі № 915/478/18, пункті 26 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, пункті 21 постанови від 15.01.2020 у справі № 698/119/18, пункті 35 постанови від 18.03.2020 у справі № 553/2759/18, підпункті 8.5 постанови від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20).

Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (пункт 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18).

Тобто під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Частина третя статті 56 ЦПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини четвертої цієї ж статті прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (частина четверта статті 56 ЦПК України).

При цьому частиною четвертою статті 23 Закону передбачено, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав представництва. Судом звертається увага, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Наведені висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 та від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20.

Отже, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі відповідного уповноваженого органу, прокурор не замінює цей орган у судовому процесі, однак і не виконує функцію його представництва, оскільки представляє державу та є окремим самостійним суб`єктом звернення. У цьому висновку суд також бере до уваги таке.

За частиною п`ятою статті 56 ЦПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

27.05.2021 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Земельного кодексу України та інших законодавчих актів щодо удосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», яким ряд змін внесені до Земельного кодексу України.

Зокрема, розділ Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 24 наступного змісту: з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім визначених випадків.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка знаходиться на території Городоцької міської об`єднаної територіальної громади, то належним позивачем у даній справі є Городоцька міська рада Хмельницької області.

Судом встановлено, що прокурором дотримано порядок встановлення наявності підстав представництва інтересів держави в суді в особі Городоцької міської ради, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру». А саме 02.09.2024 прокурор листом №51-3442ВИХ-24 повідомив Городоцьку міську раду про виявлені порушення вимог земельного законодавства при наданні у власність відповідачу спірної земельної ділянки, запропонувавши повідомити чи будуть уповноваженим органом вживатись заходи на захист інтересів держави.

У відповідь на зазначений лист 05.09.2024 заступник міського голови Р.Конюшко повідомив прокурора, що Городоцькою міською радою не планується вжиття заходів щодо витребування в судовому порядку у ОСОБА_1 та ТОВ «Агрохолдинг 2012» на користь територіальної громади земельної ділянки площею 2 га із кадастровим номером :02:003:0020.

Враховуючи надану відповідь, керуючись абз.3 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурором повідомлено Городоцького міського голову про пред`явлення позовної заяви до суду про витребування спірної ділянки на користь Городоцької міської ради.

Таким чином, суд вважає, що прокурором належним чином встановлено підстави представництва інтересів держави в суді в особі уповноваженого на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах органу Городоцької міської ради.

Судом встановлено, що рішенням 23 чергової сесії сьомого скликання № 34 від 20 вересня 2019 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в порядку зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів у приватну власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населеного пункту села Лісогірка Городоцької міської ради Городоцького району Хмельницької області в порядку зміни цільового призначення із земель запасу в землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер :02:003:0020 (а.с.27).

На підставі даного рішення, 28.10.2019 зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.14-15).

29.10.2019 зареєстровано речове право - право оренди земельної ділянки орендарем ТОВ «Агрохолдинг 2012», згідно договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 28.10.2019, строк дії договору до 31.12.2029, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.9). Таким чином, на даний час земельна ділянка перебуває у фактичному володінні ТОВ «Агрохолдинг 2012».

Судом встановлено, що до отримання у власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0020, ОСОБА_1 отримав у власність іншу земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га з кадастровим номером :03:021:0165, що розташована за межами населених пунктів Боднарівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-1899-СГ від 27.01.2016 (а.с.34).

Право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га з кадастровим номером :03:021:0165, що розташована за межами населених пунктів Боднарівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області зареєстровано 12.02.2016 (а.с.10).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституцією України (статті 13, 14) визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. ч.2, 3 ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності. Згідно зі статтями 83, 84 ЗК України, комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Згідно із ч.1 ст.116 Земельного кодексу України (далі ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч.4 ст.116 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2 гектара.

З урахуванням вимог статей 116, 118, 121, 123, 134 ЗК України право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз. Додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримати на конкурентних засадах через участь у торгах. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №525/1225/15-ц.

Зазначене підтверджує, що ОСОБА_1 на час отримання спірної земельної ділянки (рішення 23 чергової сесії сьомого скликання № 34 від 20 вересня 2019 року Городоцької міської ради) вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання і, відповідно, не мав права на отримання земельної ділянки безоплатно у власність з кадастровим номером :02:003:0020.

За вказаних обставин рішення 23 чергової сесії сьомого скликання № 34 від 20 вересня 2019 року Городоцької міської ради в частині надання ОСОБА_1 у власність вказаної земельної ділянки є незаконним, а земельна ділянка передана у власність ОСОБА_2 поза волею власника цієї земельної ділянки.

Згідно із висновками, викладеними у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 року по справі № 910/1809/18, власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна. Подібні за змістом висновки сформульовані, зокрема, у пункті 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16.

Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного суду у постанові від 11.02.2020 по справі №922/614/19, де зазначено «У спорах про витребування земельної ділянки вимога про визнання наказів Головного управління Держземагентства незаконними та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою; така вимога не є нерозривно пов`язаною з вимогою про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння. Водночас позивач у межах розгляду справи про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність зазначених наказів без заявлення вимоги про визнання їх незаконними та скасування, оскільки такі рішення за умови їх невідповідності закону не тягнуть правових наслідків, на які вони спрямовані».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Земельна ділянка площею 2 га кадастровий номер :02:003:0020, яка розташована за межами населеного пункту села Лісогірка Городоцької міської ради Городоцького району Хмельницької області, вибула із комунальної власності внаслідок незаконного використання ОСОБА_1 права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цієї земельної ділянки. Таким чином, відсутні правові підстави для збереження цієї земельної ділянки за ОСОБА_1 та ТОВ «Агрохолдинг 2012».

Щодо доводів представника відповідача ТОВ «Агрохолдинг 2012» про те, що орендар не може бути належним відповідачем у даній справі суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають: 1) право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва; 2) речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки.

З наведеного випливає, що державній реєстрації підлягає як право власності, так і похідні від права власності речові права на нерухоме майно. Разом із тим, внесення змін до запису про державну реєстрацію права власності на підставі рішення суду про задоволення віндикаційного позову лише щодо останнього власника ніяким чином не може призвести до зміни чи скасування запису про похідні від права власності речові права на вказане майно, яким розпорядилася особа, яка не мала права цього робити, оскільки є володіючим невласником.

Таким чином, повернення земельної ділянки у володіння власника (титульного володільця) в повній мірі не відбувається, якщо існують зареєстровані обмеження щодо володіння таким майном у вигляді запису про похідне від права власності право користування земельною ділянкою, й земельна ділянка не повертається у фактичне володіння з можливістю власника нею як користуватися, так і розпоряджатися.

Зазначені висновки узгоджуються із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №672/386/20 (провадження № 61-5015св21).

Враховуючи викладене, доводи представника відповідача є необґрунтованими, тому не можуть бути враховані судом.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову сторонами не подане.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Хмельницькою обласною прокуратурою сплачено 3028 грн 00 коп судового збору за подання позовної заяви та 1514 грн 00 коп судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст. ст.89, 141, 280-282, 354 ЦПК України,

ухвалив :

Позов задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» на користь Городоцької міської ради Хмельницької області земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер :02:003:0020, яка розташована за межами населеного пункту села Лісогірка Городоцької міської ради Городоцького району Хмельницької області (на даний час Городоцької ТГ Хмельницького району Хмельницької області).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» на користь Хмельницької обласної прокуратури (, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA 0002814, код класифікації видатків бюджету 2800) сплачений судовий збір за пред`явлення позовної заяви та заяви про забезпечення позову в сумі 4542 грн, тобто по 2271 грн з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Городоцька міська рада Хмельницької області, , місцезнаходження: 32000, вул.Грушевського, буд.53, м.Городок, Хмельницький район, Хмельницька область.

Прокурор: Волочиська окружна прокуратура, місцезнаходження: 31200 вул. Слави, буд.8, м. Волочиськ, Хмельницький район, Хмельницька область.

Відповідач 1: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач 2: товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012», , місцезнаходження: 32000, пров.Ванагса Ксьондза, буд.17, м.Городок, Хмельницький район, Хмельницька область.

Представник відповідача 2: адвокат Савчук Юрій Миколайович, РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження: 29015, вул.Трудова, буд.3/1-Е, м.Хмельницький.

Повний текст рішення суду виготовлено 31 березня 2025 року.

Суддя Олена РИБАЧУК