ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/446/19 Номер провадження 22-ц/814/734/25Головуючий у 1-й інстанції Шарова-Айдаєва О.О. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Чумак О.Ю.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

при секретарі Галушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Салашного Михайла Олексійовича на ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2024 року, постановлену суддею Шарова-Айдаєвою О.О., у справі за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Салашного Михайла Олексійовича про виправлення помилки в судовому наказі Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 травня 2019 року по справі № 542/446/19

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Новосанжарського районного суду Полтавської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

07 травня 2019 року винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

29 квітня 2020 року судовий наказ було пред`явлено до виконання.

23 жовтня 2024 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла заява представника боржника ОСОБА_1 , адвоката Салашного М.О., за змістом якої він просив: виправити помилку, допущену при оформленні судового наказу № 542/446/19, провадження №2-н/542/13/19, виданого Новосанжарським районним судом Полтавської області 07.05.2019, а саме: привести резолютивну частину судового наказу № 542/446/19 від 07.05.2019 у відповідність до вимог пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України та частини 5 статті 183 СК України, виклавши його резолютивну частину в правильній редакції, а саме: «стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття».

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2024 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Салашного М.О., про виправлення помилки у судовому наказі Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 травня 2019 року по справі № 542/446/19 відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду її в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 - адвокат Салашний М.О. Просив зазначену ухвалу скасувати та постановити нову, якою виправити помилку у судовому наказі.

В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Вважає, що при винесенні судового наказу допущено помилку, оскільки він не відповідає положенням частини 5 статті 183 СК України. Зазначає, що суд першої інстанції помилково ототожнив поняття «описки у рішенні суду» та «помилки у виконавчому документі». Так, для виправлення помилки у виконавчому документі не передбачено заборону змінювати зміст документа, на відміну від заборони змінювати рішення суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Салашного М.О., вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Новосанжарського районного суду Полтавської області перебувала справа №542/446/19 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07 травня 2019 року судом винесено судовий наказ яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

29 квітня 2020 року судовий наказ було пред`явлено до виконання.

У резолютивній частині судового наказу не було зазначено граничний розмір стягуваних аліментів не більше 10 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Частиною першою статті 432 ЦПК України визначено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Згідно з частиною 1 статті 95 ЦПК судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

У відповідності зі статті 103 ЦПК у судовому наказі зазначаються: 1) дата видачі наказу; 2) найменування суду, прізвище та ініціали судді, який видав судовий наказ; 3) ім`я (найменування) стягувача і боржника, їх місце проживання або місцезнаходження; 4) посилання на закон, на підставі якого підлягають задоволенню заявлені вимоги; 5) сума грошових коштів, які підлягають стягненню, а також розрахунковий рахунок боржника (юридичної особи) в установі банку, з якого повинні бути стягнуті грошові кошти, якщо такий повідомлений заявником, яке майно присуджено та його вартість; 6) сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Верховний Суд у постанові від 21.07.2020 у справі № 521/1074/17 зазначив, що описка це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Колегія суддів звертає увагу, що судовий наказ це особлива форма судового рішення, яка поєднує в собі дві складових: рішення та виконавчий документ.

Тому виправляючи помилку у виконавчому документі суд також виправляє описку у судовому рішенні.

При цьому, розмежовуючи поняття виправлення описки та виправлення помилки, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що виправлення помилки допускається у випадку, коли в рішенні суду не допущено описки, а здійснено помилку при оформленні або видачі виконавчого листа. Разом з тим, враховуючи, що судовий наказ за своєю суттю є також і рішенням, то при виправленні помилки слід застосовувати також практику Верховного Суду, щодо роз`яснення суті виправлення описки.

У свою чергу, колегія суддів звертає увагу, що не зазначення в судовому наказі граничного розміру стягуваних аліментів не більше 10 прожиткових мінімумів доходів громадян, за своєю суттю не є помилкою, оскільки не є механічною (мимовільною, випадковою) граматичною помилкою в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Однак, враховуючи, що вимога про граничний розмір стягуваних аліментів визначена законодавством без альтернативних варіантів, то положення частини 5 статті 183 СК України щодо меж стягнення аліментів (як мінімального так і максимального) мають застосовуватися виконавцем в межах примусового виконання судового наказу.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для виправлення помилки у судовому наказі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростували, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Салашного Михайла Олексійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 березня 2025 року

Головуючий О.В. Чумак

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук