Провадження №: 2/755/4174/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Гаврилової О.В.,

за участю секретаря - Зілінської М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17 грудня 2024 року дану цивільну справу направлено за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 лютого 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання.

Як убачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є розірвання шлюбу.

За долученими до позовної заяви документами не вбачається наявності обставин, визначених ч. 2 ст. 28 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Передаючи справу за підсудністю, Ірпінський міський суд Київської області виходив із того, що останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача розташоване на адміністративній території Дніпровського району міста Києва.

Проте, згідно Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання відповідача у справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 31 липня 2012 року зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже за правилами загальної підсудності, передбаченими ч. 1 ст. 27 ЦПК України, вимоги позивача до відповідача територіально не підсудні Дніпровському районному суду міста Києва, а підстави для застосування альтернативної підсудності за матеріалами позовної заяви не встановлені.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Принцип законного судді нерозривно пов`язаний з правом особи на повноважний, компетентний суд.

Відповідно до вимог п.1 ч. 3 ст. 376 ЦПК України обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є порушення норм процесуального права, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи викладене вище, беручи до уваги відомості про зареєстроване місце проживання відповідача, враховуючи, що справа була передана до Дніпровського районного суду міста Києва з порушенням правил підсудності, суд приходить до висновку, що справа підлягає поверненню за підсудністю на розгляд до Ірпінського міського суду Київської області, оскільки дана справа не віднесена до територіальної юрисдикції (підсудності) Дніпровського районного суду міста Києва.

На підставі викладеного та керуючись статтями 27, 31, 260, 353, 354 ЦПК України -

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути на розгляд до Ірпінського міського суду Київської області (08202, Київська область, м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки, встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: