Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1416/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2025 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Вознюка Р.В.

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

справа № 677/1416/23,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Красилівська міська рада Хмельницького району Хмельницької області,

предмет позову визнання права власності за набувальною давністю,

представник позивача - адвокат Ковальчук Ірина Миколаївна,

розглянувши справу у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку загального позовного провадження,

«І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача»

25.09.2023 представник позивача адвокат Ковальчук І.М. звернулася до суду із позовом ОСОБА_2 до Красилівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області, про визнання права власності за набувальною давністю, в якому просила визнати за ОСОБА_2 право на власності в порядку набувальної давності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, за адресою АДРЕСА_1 .

Вимоги позову мотивувала тим, що позивач від дати свого народження проживає у будинку за адресою АДРЕСА_1 .

За свідченнями односельців, даний житловий будинок побудувала родина Позивача. Проте жодних право установчих документів не виготовлялося. Будинок в експлуатацію не вводився.

Згідно інформаційного листа КП «Красилівське районне БТІ» станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 не зареєстровано за жодною особою. Згідно інформації з ДРРП на нерухоме майно, станом на дату подання позову право власності на вказаний житловий будинок не зареєстровано за жодною особою. Згідно довідки Красилівської міської ради, будь-які відомості щодо приватизації земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 , у Красилівській міській раді відсутні. Відповідно до змісту довідки Западинського старостинського округу від 21.09.2023 року №179 родина Позивача проживає у вказаному житловому будинку з 1986 року, та станом на день звернення до суді Позивач залишається єдиною особою, безперервно володіє нерухомим майном в розумінні приписів ст. 344 ЦПК України.

Позивач проживає у будинку відкрито, з дозволу та за відома сільської ради та односельчан.

З абонентської книжки по розрахунку за електроенергію, виписаної у 2002 році на ім`я матері Позивача, ОСОБА_3 та контрольної картки споживача електроенергії вбачається, що родина Позивача тривалий час відкрито користується вище вказане домогосподарством. Після смерті матері Позивач продовжив сплату комунальних послуг, що підтверджується актом заміни, прийняття в експлуатації електролічильника від 13.01.2010 року, та актом про збереження пломб від 12.12.2013 року, де Позивач зазначений як «Споживач».

Факт проживання за даною адресою Позивача також підтверджується квитанціями пр сплату послуг з електропостачання.

Жодна особа фактичне право власності Позивача не заперечує, однак, на будинок Позивач не має жодних правовстановлюючих документів, що створює ряд незручностей.

Проте, з моменту вселення Позивача в будинок пройшло понад 10 років.

Вище наведені факти підтверджують, що домоволодіння не є спірним, факт добросовісного проживання Позивача в даному домоволодінні підтверджується відповідними довідками.

Зважаючи на вказане, просила визнати за позивачем право власності на спірний будинок за набувальною давністю, на підставі ст. 344 ЦК України.

Представник відповідача відзиву на позов до суду не подав.

Представник позивача адвокат Ковальчук І.М. в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

«ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи»

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Представник позивача адвокат Ковальчук І.М. 26.03.2025 подала до суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі та без участі позивача. Зазначила, що на позовних вимогах наполягають, та просять врахувати відсутність заперечень щодо позову, покази допитаних свідків, на наявні довідки з погосподарської книги.

Представник відповідача Слободянюк М.О., яка про дату час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, 21.03.2025 надіслала до суду заяву, у якій просила розглянути справу на розсуд суду та без участі представника міської ради.

«ІІІ. Процесуальні дії у справі»

16.09.2023 відкрито провадження у справі.

10.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Судове засідання 26.03.2025 здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

«IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин»

Судом у даній справі встановлені наступні обставини.

Житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, за адресою АДРЕСА_1 побудувала родина позивача ОСОБА_2 .

Згідно з технічним паспортом на вказаний будинок, виготовленим приватним підприємством «Проект БТІ» 15.06.2023 року на замовлення ОСОБА_1 , будинковолодіння за вказаною адресою складається з цегляного житлового будинку, 1980 року спорудження/реконструкції, та глиновалькового хліва 1960 року спорудження/реконструкції.

Як вбачається з довідки № 179, виданої 21.09.2023 року Западинським старостинським округом Красилівської міської ради Хмельницької області, на підставі записів по господарської книги:

- за 1986-1990 роки в с. Баглайки Красилівського району Хмельницької області, у власному господарстві особовий рахунок № НОМЕР_1 (стор. 21) проживали: власник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), невістка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онуки: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- за 1991-1995 роки в с. Баглайки Красилівського району Хмельницької області, у власному господарстві особовий рахунок № НОМЕР_2 (стор. 9), та за 1996-2005 роки в с. Баглайки Красилівського району Хмельницької області, у власному господарстві особовий рахунок № НОМЕР_3 (стор. 15) проживали: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

- за 2006-2010 роки в с. Баглайки Красилівського району Хмельницької області, у власному господарстві особовий рахунок № НОМЕР_4 (стор. 6) по АДРЕСА_1 проживали: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_10 ), син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (вибула в с. Кульчинки Красилівського району 03.04.2008 року), син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

- за 2011-2015 роки в с. Баглайки Красилівського району Хмельницької області, у власному господарстві особовий рахунок № НОМЕР_5 (стор. 6) по АДРЕСА_1 проживали: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (вибула в с. Кульчини 17.09.2013 року);

- за 2016-2020 роки в с. Баглайки Красилівського району Хмельницької області, у власному господарстві особовий рахунок № НОМЕР_5 (стор. 6) по АДРЕСА_1 проживали: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- за 2021-2023 роки в с. Баглайки Красилівського району Хмельницької області, у власному господарстві особовий рахунок № НОМЕР_5 (стор. 6) по АДРЕСА_1 проживали: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_11 ), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ..

Таким чином, позивач ОСОБА_2 проживає у будинку, право власності на який він просить суд визнати за ним за набувальною давністю, з 1988 року, тобто від дати свого народження.

Як вбачається з вказаної вище довідки Западинського старостинського округу № 179, від 21.09.2023 року, власником будинку АДРЕСА_2 , починаючи з 1986 року, була баба позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та позивач ОСОБА_1 з дати свого народження ІНФОРМАЦІЯ_12 проживав у вказаному будинку, як член сім`ї власника будинковолодіння.

Після смерті баби ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та батька ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) споживачем електроенергії у 2002 році значиться матір позивача - ОСОБА_3 , а згодом - позивач ОСОБА_1 , який після смерті матері ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_10 , та брата ОСОБА_6 06.02.2023 року, продовжує проживати у спірному будинку та сплачує комунальні платежі за надані послуги щодо постачання електричної енергії у будинок АДРЕСА_2 .

Згідно з інформаційним листом комунального підприємства «Красилівське бюро технічної інвентаризації» № 355 від 30.08.2023 року станом на 31.1.22012 року в реєстровій книзі № 29 інформація щодо реєстрації права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 відсутня.

Згідно з листом Красилівської міської ради № Д-698 від 01.09.2023 року будь-які відомості щодо приватизації земельної ділянки, надання відомостей про прийняття відповідних рішень для подальшої приватизації земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 у Красилівській міській раді відсутні.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, № 347586704 від 22.09.2023 року відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження щодо буд. АДРЕСА_1 у вказаних реєстрах відсутні.

Таким чином, державна реєстрація право власності спірного об`єкта нерухомості не проводилась.

Наведене підтверджується відомостями з позовної заяви, та матеріалами справи: копією технічного паспорту на будинок садибного типу АДРЕСА_1 ; інформаційною довідкою № 265, виданою 15.06.2023 року приватним підприємством «Проект БТІ»; інформаційним листом комунального підприємства «Красилівське бюро технічної інвентаризації» № 355 від 30.08.2023 року; листом Красилівської міської ради № Д-698 від 01.09.2023 року; Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, № 347586704 від 22.09.2023 року; копією довідки Западинського старостинського округу Красилівської міської ради Хмельницької області № 179 від 21.09.2023 року; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_6 від 09.02.2023 року; копією абонентської книжки по розрахунку за електроенергію, особовий рахунок НОМЕР_7 , виданої на ім`я ОСОБА_3 ; копією контрольної картки споживача, особовий рахунок НОМЕР_7 ; копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_8 ; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_9 ; копіями рахунків на оплату за електроенергію за адресою АДРЕСА_1 ; копіями актів Красилівського РЕМ ВАТ ЕК «Хмельницькобленерго» від 13.01.2010 року, 12.12.2013 року.

Свідок ОСОБА_8 дала суду показання про те, що позивач ОСОБА_1 є її сусідом його будинок розташований через дорогу навпроти її будинку. Хата, де проживає позивач, будувалась в 70-х роках, протягом 5 років. Будував хату батько позивача ОСОБА_9 . Також там жила мати ОСОБА_10 , та брат батька позивача ОСОБА_11 . ОСОБА_9 одружився з ОСОБА_12 , та позивач народився у тій хаті. Власник хати їй не відомий, хто забудовник - також не відомо. Позивач повідомляв їй, що знає, хто будував хату, і ніколи не говорив, що не знає власників цього будинку.

Свідок ОСОБА_13 дала суду показання про те, що сім`ю позивача ОСОБА_1 вона знає з 1984 року, Позивач в будинку за адресою АДРЕСА_1 живе від свого народження. Хто власник будинку, та хто його будував вона не знає. Позивач почав жити у будинку, як член сім`ї, бо почав жити з батьками. ОСОБА_1 не казав, що не знає, хто власник будинку. Їй не відомо, чи законно будувався будинок, чи виділялась на будівництво земельна ділянка вона також не знає.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

«V. Оцінка суду»

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю, якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац другий частини третьої статті 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

У постанові від 01.08.2018 року у справі № 201/12550/16-ц Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 року у справі № 910/17274/17 не знайшла підстав для відступу від наведених висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки за змістом частини першої статті 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Як вбачається з даної правової позиції, нерухоме майно, яке є предметом позову про набуття права власності за набувальною давністю має бути чужим.

Таким чином, за набувальною давністю може бути набуто право власності на чуже нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за сукупності всіх указаних умов, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України, у сукупності, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.

Вказаний висновок зроблений судом, з урахуванням правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 28.04.2020 року у справі № 552/1354/18, у справі 293/1061/21 від 15.11.2022 року, у справі № 318/1274/18 від 20.01.2021 року.

Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Представник позивача у позовній заяві стверджувала, що позивач проживає у спірному будинку з свого народження, відкрито, з дозволу та за відома сільської ради та односельчан, при цьому, також зазначила, що даний будинок побудувала родина позивача, та на підтвердження позовних вимог до позовної заяви долучила довідку Западинського старостинського округу № 179 від 21.09.2023 року.

Як вбачається з довідки № 179 від 21.09.2023 року, позивач від дати свого народження проживав у будинку АДРЕСА_1 , який побудований власником будинку - його бабою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (фактично, будівельні роботи виконував син ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), як член сім`ї власника будинковолодіння ОСОБА_4 , тобто, був вселений у будинок, як член сім`ї, та користувався вказаним будинком на праві постійного користування житлом.

Таким чином, у даній справі судом встановлено, що попереднім власником спірного нерухомого майна була баба позивача ОСОБА_4 , а позивач був вселений у будинок, як член сім`ї, та користувався будинком за волею власника.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд зауважує, що сам по собі факт відкритого та безперервного користування позивачем спірним будинком понад 10 років, і що таке право користування позивачем будинком ніким не оспорювалося, не є підставою для виникнення у позивача права власності за набувальною давністю на вказане нерухоме майно за відсутності сукупності усіх інших обов`язкових обставин, передбачених статтею 344 ЦК України, а саме - безтитульність та добросовісність, як початковий елемент заволодіння спірним майном.

Відсутність такої умови набуття позивачем ОСОБА_1 права власності на будинок за набувальною давністю як безтитульність звільняє суд від потреби аналізувати інші умови набуття права власності за набувальною давністю, передбачені статтею 344 Цивільного кодексу України.

Враховуючи наведене, та те, що позивачем не доведено усіх обставин, передбачених статтею 344 ЦК України, необхідних для набуття за набувальною давністю права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, за адресою АДРЕСА_1 , суд доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

«VІ. Розподіл судових витрат між сторонами»

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволені позову відмовлено, то судові витрати покладаються на позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 141, 259, 264-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 316, 328, 344 ЦК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Красилівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності за набувальною давністю - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 .

Відповідач Красилівська міська рада Хмельницького району Хмельницької області, місцезнаходження: 31000, Хмельницька область, Хмельницький район, м. Красилів, пл. Незалежності, 2, 7.

Суддя Р. В. Вознюк