ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

21 березня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Самухи В.О., за участю секретаря судового засідання Беленчук Я.В., представника позивача Мартиненко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, -
20 листопада 2024 року акціонерне товариство «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» (далі, АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», позивач) звернулось з позовом до Деснянського районного суду міста Києва до ОСОБА_1 (далі, відповідачка) про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10 грудня 2024 року цивільну справу за позовом акціонерного товариства «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» до ОСОБА_1 передано для розгляду за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 15 січня 2025 року справу передано до розгляду судді Самусі В О. (а. с. 52).
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2025 року відкрито спрощене провадження в цій справі, надано строк відповідачці для надання відзиву на позовну заяву, судове засідання призначене на 18 лютого 2025 року об 12 годині 30 хвилин.
В судовому засіданні, призначеному на 18 лютого 2025 року, приймав участь в режимі відео конференції представник позивача Мартиненко Олександр Васильович.
В судове засідання відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час і дату проведення судового засідання, не з`явилася, конверт з ухвалою про відкриття провадження, із судовою повісткою повернувся без вручення із зазначенням працівника поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подала, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Як передбачено п. 2 ч . 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (ч. 4 ст. 130 ЦПК України).
З огляду на наведене, відповідачка вважається повідомленою належним чином про час і дату проведення судового засідання, її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
В судовому засіданні, призначеному на 18 лютого 2025 року було оголошено перерву.
В судовому засіданні, призначеному на 13 березня 2025 року приймав участь в режимі відео конференції представник позивача, який підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Відповідачка повторно не з`явилась для участі в судовому засіданні, її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
У вставленому слові та додаткових поясненнях представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, додатково зазначив, що між АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № PL/44/1781, умови якого були погодженні сторонами спору, договір підписаний відповідачкою, як позичальницею.
В межах зазначеного договору позивачці були передні в борг грошові кошти в розмірі 80 000 гривень з умовою їх повернення, сплати відсотків та комісійних платежів.
Відповідачка зобов`язання щодо повернення коштів та сплати відсотків виконала частково, зокрема, нею сплачено 10 293,71 гривні сума повернутих коштів за кредитом, 7 008,00 гривень сума повернутої комісії, 2,57 сума сплачених відсотків.
Однак, станом на дату подання позову, сума заборгованості становить 123 693,36 гривні, що включає 69 706,29 гривень прострочена заборгованість за основним зобов`язанням, 14,92 прострочена заборгованість за процентами, 43 800 гривень прострочена заборгованість за комісією, 7 632,88 гривень інфляційні втрати за несвоєчасне виконання зобов`язань, 1 282,11 гривень 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту, 1 257,16 гривень 3 % річних за несвоєчасне повернення комісії.
Зазначену вище суму грошових коштів представник позивача просив стягнути з відповідачки в примусовому порядку, а також вирішити питання відшкодування сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви.
На уточнюючі питання суду, представник позивача підтвердив факт добровільної сплати щомісячної комісії відповідачкою у сумі 7008 гривень, що відображено в розрахунку заборгованості (а. с. 22-24, зворот).
Представник позивача зазначив, що перелік послуг, за які передбачено нарахування комісії, зазначений в умовах надання споживчого кредиту, долучених до матеріалів справи, відповідачка була ознайомлена з цим документом на сайті банку, однак цей документ в письмовому вигляді нею не підписаний.
Після надання пояснень представником позивача та дослідження письмових матеріалів справи в судовому засіданні було оголошено перерву до 21 березня 2025 року до 10.00 годин.
В судовому засіданні, призначеному на 21 березня 2025 року суд закінчив з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами та перейшов на стадію ухвалення судового рішення.
Додатково, в судовому засіданні у представником позивача було з`ясовано, що він не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
З огляду на позицію представника позивача, рішення суду ухвалено за правилами глави 11 розділу 3 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши позовну заяву та інші письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.
Так, судом встановленні наступні обставини справи.
Зокрема, 02 жовтня 2019 року між акціонерним товариством «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», як кредитором, та ОСОБА_1 , як позичальницею було укладено договір про надання споживчого кредиту № PL/44/1781 (а. с. 8, 8 зворот).
Згідно пунктів 1.1-1.9 договору, сума кредиту 80 000 гривень, строк кредитування з 02.10.2019 року до 02.10.2022 року, процентна ставка за користування кредитом фіксована у розмірі 0,01 % річних, щомісячна комісія 2.19 % в місяць від суми кредиту.
Договір підписаний представником кредитора та відповідачкою, як позичальницею.
Також, до матеріалів справи долучений паспорт споживчого кредиту до Банківського продукту «Готівка для своїх» (рефінансування)». Цей документ підписаний відповідачкою (а. с. 10-10, зворот).
До матеріалів справи долучені умови та правила надання споживчих кредитів, однак цей документ не підписаний відповідачкою, як позичальницею, та позивачем не надано доказів того, що саме з цією редакцією документу була ознайомлена відповідачка і саме така редакція документу була розміщеною на сайті банку (а. с. 14-17, зворот).
Факт надання грошових коштів у сумі 80 000 гривень в борг відповідачці підтверджується випискою по особовим рахункам за 02 жовтня 2019 року (а. с. 18).
Відповідачка не надала заперечень щодо отримання грошових коштів в борг та суми кредиту.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачка свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів виконала частково, зокрема, повернула заборгованість за кредитом у сумі 10 293,71 гривні, заборгованість за відсотками 2,57 гривні, заборгованість за комісією 7 008,00 гривень (а. с. 22-24, зворот).
При цьому, згідно із зазначеним розрахунком заборгованості, загальний розмір коштів, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача становить 123 693,36 гривні, що включає 69 706,29 гривень прострочена заборгованість за основним зобов`язанням, 14,92 прострочена заборгованість за процентами, 43 800 гривень прострочена заборгованість за комісією, 7 632,88 гривень інфляційні втрати за несвоєчасне виконання зобов`язань, 1 282,11 гривень 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту, 1 257,16 гривень 3 % річних за несвоєчасне повернення комісії.
Відповідачка правильність розрахунку заборгованості не заперечувала, іншого розрахунку заборгованості, як і доказів повного чи часткового погашення заборгованості на суму більшу, ніж зазначеного в розрахунку позивача, не надала.
Крім того, до матеріалів справи долучений диск з електронними доказами випискою з банківського рахунку щодо руху коштів, сплачених відповідачкою для погашення заборгованості. Цей електронний доказ об`єктивно підтверджує арифметичну правильність проведеного позивачем розрахунку заборгованості (а. с. 38, зворот).
Проаналізувавши зазначений розрахунок заборгованості в сукупності з іншими доказами, суд приходить до переконання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитом, інфляційними втратами та заявленими до стягнення сумами 3 % річних на тіло кредиту.
В цій частині заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Разом із тим, суд не погоджується з позовними вимогами щодо стягнення простроченої заборгованості за комісією у сумі 43 800 гривень та 3 % річних, нарахованих за несвоєчасне повернення комісії у сумі 1 257,16 гривень.
Зокрема, як слідує пункту 1. 9 договору про надання споживчого кредиту, щомісячна комісія становить 2,19 % в місяць від суми кредиту.
Перелік за зміст послуг, за які передбачено нарахування комісії не деталізований.
В судовому засіданні представник позивача пояснив, що детальний перелік послуг та умови для нарахування комісії передбачені в Умовах надання споживчих кредитів.
Проте суд критично оцінює відповідні доводи, так як зазначений документ не підписаний відповідачкою, а позивачем не надано доказів того, що саме з такою редакцією документа була ознайомлена відповідачка станом на дату укладення договору.
Далі, згідно з паспортом споживчого кредиту до Банківського продукту «Готівка для своїх» (Рефінансування) передбачена щомісячна комісійна винагорода за переказ коштів та прийняття готівки на рахунки в банку за продуктом «» (назва продукту не зазначена) у розмірі 2,19 % (а. с. 10-10, зворот).
Однак, суд враховує, що згідно правової позиції, висловленої в Постанові Об`єднаної палати КЦС ВС від 23 травня 2022 року по справі № 393/126/20, паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору та, відповідно, не може регулювати права та обов`язки сторін зобов`язання. В паспорті споживчого кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Отже, зміст договору про надання споживчого кредиту не деталізує перелік послуг за які передбачається нарахування комісії.
Разом із тим, згідно правової позиції, висловленої в Постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі з подібними правовідносинами № 204/224/21, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Підстав для відступу від зазначеної правової позиції суд не вбачає.
Тому, суд вважає, що пункт 1.9 договору про надання споживчого кредиту № PL/44/1781 від 02 жовтня 2019 року є нікчемним і, відповідно, не породжує правових наслідків в силу приписів статті 215 ЦК України.
Отже, відсутні підстави для стягнення з відповідачки комісії у сумі 43 800 гривень. При цьому, за відсутності підстав для нарахування та стягнення комісії, задоволенню не підлягають і вимоги про стягнення грошових коштів у сумі 1 257,16 гривень, як 3 % річних за несвоєчасне повернення комісії.
Тому, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у сумі 78 636,20 гривень, що включають 69 706,29 гривень заборгованість за тілом кредиту, 14,92 гривень заборгованість за процентами, 1 282,11 гривень - 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту, інфляційні втрати у сумі 7 632,88 гривень.
При цьому, позивачем визнається, що в рахунок погашення комісії відповідачкою було сплачено 7 008 гривень.
Однак, враховуючи межі заявлених позовних вимог і приписи статті 13 ЦПК України, суд не вирішує питання зменшення загального розміру заборгованості на вказану суму, що не позбавляє в подальшому відповідачку можливості звернутися з позовом про стягнення цих коштів в межах кондикційного зобов`язання за правилами статті 1212 ЦК України.
Далі, керуючись приписами статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволені на 63 % від первинно заявлених, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 1 907,64 гривень, як компенсація сплаченого судового збору за подання позовної заяви.
З урахуванням викладеного, керуючись приписами статті 11, 16, 201, 204, 205, 207, 610, 611, 626, 629, 638, 640, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, статті 4, 12, 81, 141, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, -
Позовні вимоги акціонерного товариства «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № PL/44/1781 від 02 жовтня 2019 року у сумі 78 636,20 гривень, що включає 69 706,29 гривень заборгованість за тілом кредиту, 14,92 гривень заборгованість за процентами, 1 282,11 гривень - 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту, інфляційні втрати у сумі 7 632,88 гривень.
В іншій частині позовних вимог акціонерного товариства «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» 1 907,64 гривень, як компенсацію сплаченого судового збору за подання позовної заяви.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено 21 березня 2025 року.

Інформація про учасників справи:

Позивач: акціонерне товариство «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Ю. Іллєнка, 83-Д.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Самуха В.О.