Провадження №2/951/23/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Лавренюк О.М.,

за участю секретаря судового засідання Горохівської Ю.О.,

представника відповідача адвоката Ромашко Л.Г. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони 28.07.2007 зареєстрували шлюб у Купчинецькій сільській раді Козівського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис №03. У шлюбі мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що на даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує формально. Сторони припинили вести спільне господарство, мають окремий бюджет. Зазначила, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої атмосфери, також у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, вісутнє взаєморозуміння. Позивач вказала, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе.

З огляду на наведене, просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 28.07.2007 між нею та ОСОБА_2 Купчинецькою сільською радою Козівського району Тернопільської області, актовий запис №03.

Ухвалою судді від 04.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Призначено у справі судове засідання на 30.10.2024.

Ухвалою суду від 30.10.2024 відкладено судовий розгляд цивільної справи на 20.11.2024.

Ухвалою суду від 20.11.2024, постановленою у судовому засіданні, відкладено судовий розгляд цивільної справи на 02.12.2024.

Ухвалою суду від 02.12.2024 надано сторонам строк для примирення тривалістю три місяці та зупинено провадження у справі до 03.03.2025 включно.

Ухвалою судді від 10.03.2025 поновлено провадження у цивільній справі та призначено у справі судове засідання на 26.03.2025.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, представник позивача адвокат Козак Т.І. подав заяву від 24.03.2025, у якій позовні вимоги підтримав повністю, повідомив, що сторони не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Справу просив розглядати без його участі та без участі позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача адвокат Ромашко Л.Г. у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, зазначила, що відповідач перебуває за кордоном, однак намагається налагодити спілкування з дружиною та дітьми, допомагає фінансово, перераховує кошти на утримання сім`ї. Просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.07.2007 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб у Купчинецькій сільській раді Козівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис №03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 28.07.2007 (а.с.5).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 11.05.2010 Купчинецькою сільською радою Козівського району Тернопільської області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , виданим 08.10.2013 Купчинецькою сільською радою Козівського району Тернопільської області (а.с. 8, 9).

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до частини шостої статті 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Отже, засади шлюбу, особисті немайнові права і обов`язки подружжя, підстави їх виникнення та зміст визначаються Сімейним кодексом України, метою якого, зокрема, є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.

Таким чином, можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення кожного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу і рівності подружжя. Оскільки укладення шлюбу здійснюється вільно і добровільно, то ніхто не може бути змушений до збереження подружніх стосунків, якщо їх основи втрачені.

Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина перша статті 110 СК України).

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі статтею 111СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Судом було вжито заходів щодо збереження шлюбу та ухвалою суду від 02.12.2024 надано подружжю строк для примирення тривалістю три місяці, однак у визначений судом проміжок часу для примирення, сторони згоди не досягли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, про що вказано представником позивача у заяві від 24.03.2025, відтак відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом з`ясовано, що позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, сторони сімейні стосунки не підтримують, відтак їх шлюб носить формальний характер та його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача, в зв`язку з чим суд вважає, що відповідно до вимог статті 112 СК України шлюб між сторонами слід розірвати.

Такий підхід узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 29.08.2018 у справі № 207/1381/18, від 03.12.2020 у справі №456/848/16-ц.

Позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн відповідно до квитанції до платіжної інструкції №46203532 від 05.08.2024 (а.с. 1).

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 247, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, статями 24, 56, 104, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 28.07.2007 Купчинецькою сільською радою Козівського району Тернопільської області, актовий запис №03.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) судового збору.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 26.03.2025.

Головуючий суддя О.М. Лавренюк