НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/242/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2025 р. селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Олійник А.О.,

з участю секретаря судового засідання Гринчук І.В.,

представника скаржника Редьки М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_1 , посадова особа, рішення якої оскаржується - начальник Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравченко Тамара Олександрівна, стягувач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про визнання неправомірною та скасування постанови про скасування процесуального документа від 13 лютого 2025 року у ВП № 55192872,

установив:

У березні 2025 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою в якій просив визнати неправомірною та скасувати постанову начальника Дунаєвецького ВДВС у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області ЦМУМЮ (м. Київ) (далі - Дунаєвецького ВДВС) Кравченко Тамари Олександрівни про скасування процесуального документу від 13 лютого 2025 року у ВП № 55192872.

В обґрунтування скарги вказав, що на виконанні в Дунаєвецькому ВДВС знаходиться виконавчий лист, виданий Новоушицьким районним судом Хмельницької області по цивільній справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № HMAWGA00007973 від 18 лютого 2008 року у розмірі 39104 доларів США 27 центів, що (за курсом 1581 гривень за 100 доларів США відповідно до службового розпорядження НБУ від 26 січня 2015 року) складає 618238 гривень 47 копійок та судові витрати у сумі 3654 гривні.

Дунаєвецький ВДВС листом від 04 грудня 2024 року повідомив представника Бевзуна І.В., що станом на 05 грудня 2024 року за даним виконавчим провадженням сплачено коштів у сумі 382039 гривень 08 копійок, а заборгованість становить 298523 гривні 23 копійки.

09 січня 2025 року Бевзун І.В. повністю сплатив заборгованість за виконавчим провадженням № 55192872 в сумі 298523 гривні 23 копійки у зв`язку із чим 29 січня 2025 року головним державним виконавцем Дунаєвецького ВДВС Смолінською Л.М. на підставі п.9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Однак 13 лютого 2025 року начальник Дунаєвецького ВДВС Кравченко Т.О. скасувала постанову про закінчення виконавчого провадження від 29 січня 2025 року у зв`язку з тим, що виконавець помилково виніс постанову, оскільки сума боргу повністю не стягнута.

14 лютого 2025 року головним державним виконавцем Дунаєвецького ВДВС Смолінською Л.М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, в якій вказано, що заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» становить 22 912,95 доларів США.

На даний час виконавчий лист прийнятий до виконання, виконавче провадження №55192872 відкрите, виконавчі дії проводяться та відбувається стягнення. Зазначає, що державний виконавець не наділений правом змінювати суму заборгованості, розраховану та визначену у рішенні суду, а тому державним виконавцем Смолінською Л.М. було обґрунтовано та законно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 55192872 від 29 січня 2025 року з підстави, передбаченої п.9 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки кошти стягнуто в повному обсязі у розмірі 618238,47 грн в еквіваленті до гривні.

Відтак постанова начальника Дунаєвецького ВДВС Кравченко Т.О. про скасування процесуального документу від 13 лютого 2025 року у ВП № 55192872 підлягає скасуванню, як неправомірна.

Начальник Дунаєвецького ВДВС Кравченко Т.О. подала до суду заперечення на скаргу, в якому просила повністю відмовити у задоволенні скарги.

Зазначила, що 18 квітня 2024 року Дунаєвецьким ВДВС прийнято до виконання виконавче провадження № 55192872. 27 січня 2025 року кошти у сумі 263 392,80 грн перераховані стягувачу та 29 січня 2025 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Проте державним виконавцем Смолінською Л.М. не враховано той факт, що стягнення за виконавчим документом проводиться в іноземній валюті. Станом на 13 лютого 2025 року залишкова сума боргу становить 22 912,95 доларів США, а тому начальником Дунаєвецького ВДВС в порядку ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», за результатом перевірки законності виконавчого провадження, скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження.

Представник ОСОБА_1 адвокат Редька М.Г. скаргу підтримав з підстав, викладених у ній. Також додатково пояснив, що розмір заборгованості, який зазначений у спірній постанові не відповідає розміру заборгованості, який вказаний у розрахунку заборгованості, який надав Дунаєвецький ВДВС, оскільки з останнього видно, що такий розмір становить 22843,31 доларів США, а не 22912,95 доларів США. Крім того вважає, що боржник повністю виконав рішення суду, сплативши заборгованість у розмірі 618238,47 грн.

Начальник Дунаєвецького ВДВС Кравченко Т.О. у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд скарги без її участі.

Представник стягувача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду скарги на іншу дату, у задоволенні якого судом відмовлено, про що суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засіданні.

Заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступного висновку.

Суд установив, що рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 23 липня 2015 року по цивільній справі №680/242/15-ц вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №НМАWGА00007973 від 18.02.2008 року у розмірі 39104 доларів США 27 центів, що (за курсом 1581 гривень за 100 доларів США відповідно до службового розпорядження НБУ від 26 січня 2015 року) складає 618238 гривень 47 копійок та судові витрати 3654 гривні (арк.спр.19-20).

14 серпня 2017 року Новоушицьким районним судом Хмельницької області виданий дублікат виконавчого листа по справі №680/242/15-ц (арк.спр.21).

20 листопада 2017 року старшим державним виконавцем Новоушицького районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області відкрито виконавче провадження № 55192872 за вказаним виконавчим документом (арк.спр.69).

29 січня 2025 року головним державним виконавцем Дунаєвецького ВДВС Смолінською Л.М. на підставі п.9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 55192872 у зв`язку із сплатою боргу у розмірі 618238,47 грн (арк.спр.23).

Відповідно до повідомлення представника АТ КБ «ПриватБанк», яке адресоване Дунаєвецькому ВДВС 11 лютого 2025 року, станом на 11 лютого 2025 року залишок заборгованості складає 22 912,95 доларів США (арк.спр.26).

Відповідно до постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 13 лютого 2025 року начальником Дунаєвецького ВДВС Кравченко Т.О. встановлено, що 20 листопада 2017 року Новоушицьким ВДВС відкрито виконавче провадження № 55192872, 09 липня 2022 року проведено опис земельної ділянки, належної боржнику, 23 серпня 2022 року винесено постанову про звернення стягнення на кошти боржника; 23 серпня 2022 року направлено виклик боржнику, 02 вересня 2022 року винесено постанову про призначення експерта; 11 квітня 2024 року винесено постанову про передачу виконавчого провадження; 18 квітня 2024 року Дунаєвецьким ВДВС винесено постанову про прийняття виконавчого провадження, 05 травня 2024 року направлено вимогу на отримання інформації, що містить банківську таємницю, 27 січня 2025 року кошти у сумі 263 392,80 грн перераховано стягувачу, 29 січня 2025 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Головним державним виконавцем Смолінською Л.М. не враховано той факт, що стягнення за виконавчим документом проводиться в іноземній валюті, станом на 13 лютого 2025 року залишкова сума боргу за виконавчим документом становить 22 912,95 доларів США. Тому винесення постанови про закінчення виконавчого провадження було передчасним, а дії державного виконавця вчиненні з порушенням ст.ст. 39, 50, 59 Закону України «Про виконавче провадження» (арк.спр.72-73).

13 лютого 2025 року начальником відділу Дунаєвецького ВДВС Кравченко Т.О. винесено постанову про скасування процесуального документу - постанови про закінчення виконавчого провадження від 29 січня 2025 року у зв`язку з тим, що виконавець помилково виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, сума боргу повністю не стягнута (арк.спр.27-28).

14 лютого 2025 року головним державним виконавцем Дунаєвецького відділу ДВС Смолінською Л.М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 55192872. Крім цього, в даній постанові вказано, що заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» становить 22912,95 доларів США (арк.спр.24).

Відповідно до даних довідки-розрахунку стягнутих з боржника сум для задоволення вимог стягувача за ВП №55192872, протягом 2019 року погашено борг на загальну суму 936,12 доларів США, у 2020 році 470,73 доларів США, у 2021 році погашення відсутні, у 2022 році - 158,95 доларів США, у 2023 році 5514,38 доларів США, у 2024 році 2830,52 доларів США, у 2025 році 6350,26 доларів США, а всього станом на 01 лютого 2025 року погашено борг у загальній сумі 16 260,96 доларів США (арк.спр.78).

Статтею 447-1 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За визначенням, наведеним у частині першій статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 99 Конституції України визначено, що грошовою одиницею України є гривня.

Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 524 ЦК України передбачено, що грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті.

При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, проте не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини третьої зазначеної статті Закону у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Велика Палата Верховного Суду вже висловлювала висновки щодо особливостей звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті, у яких вказано, що у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №761/12665/14 (провадження№14-134цс18).

У постанові від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16 (провадження №14-446цс18) Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Суд установив, що ухвалюючи рішення у цивільній справі №680/242/15-ц, Новоушицький районний суд Хмельницької області визначив суму заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з боржника в іноземній валюті - 39104 доларів США 27 центів, з визначенням еквівалента такої суми у гривні - 618238 гривень 47 копійок.

Таким чином стягувачу має бути перерахована сума саме в іноземній валюті, визначена судовим рішенням, а у боржника існує обов`язок виконати зобов`язання саме в іноземній валюті (доларах США), а не у національній валюті України гривні.

Пунктом 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відтак у державного виконавця Смолінської Л.М. були відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження, оскільки станом на 29 січня 2025 року існувала непогашена заборгованість за виконавчим документом, що підтверджується розрахунком заборгованості, яка становила 22 843,31 доларів США.

Та обставина, що у спірній постанові помилково вказано заборгованість у розмірі 22 912,95 доларів США, на що покликався представник скаржника, жодним чином не може свідчити про неправомірність дій начальника Дунаєвецького ВДВС Кравченко Т.О. при винесенні спірного рішення, оскільки визначальним є факт наявності боргу у боржника на час прийняття рішення про закінчення виконавчого провадження.

Крім того частиною третьою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено можливість начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавця з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Із положень ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, встановивши допущенні підпорядковим державним виконавцем Смолінською Л.М. порушення закону, начальник Дунаєвецького ВДВС Кравченко Т.О. в межах повноважень визначених ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» правомірно своєю постановою скасувала постанову про закінчення виконавчого провадження від 29 січня 2025 року, оскільки рішення суду не виконано в повному обсязі боржником.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 76-81,89, 260, 447-452 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , посадова особа, рішення якої оскаржується - начальник Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравченко Тамара Олександрівна, стягувач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про визнання неправомірною та скасування постанови про скасування процесуального документа від 13 лютого 2025 року у ВП № 55192872.

Повний тест ухвали суду складений 02 квітня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Суддя: А. О. Олійник