ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В.,Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2024 року (повний текст складено 25 листопада 2025 року у смт. Слобожанське) у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність заступник начальника слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сищик Олександр Олександрович, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду до суду із зазначеною скаргою, в якій з урахуванням уточнень просив: визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Сищика Олександра Олександровича у виконавчому провадженні № 63340536, щодо не надсилання на адресу боржника ОСОБА_2 копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.10.2020 року та жодного іншого документу у справі;

визнати неправомірними і скасувати вимоги заступника начальника Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сищика Олександра Олександровича від 12.09.2024 за вих. № 28.1/121393, від 16.10.2024 за вих. № 28.1/141712, від 22.10.2024 за вих. № 28.1/144090, від 29.10.2024 за вих. № 28.1/148152 у виконавчому провадженні № 63340536.

В обґрунтування зазначав, що 20.10.2020 року державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Реутовим Є.О. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 63340536 з примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2012 року у справі № 2-6510/2011. Так, 15.02.2023 року прийнято постанову про передачу виконавчого провадження № 63340536 старшому державному виконавцю Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сищику О.О.

Однак, державний виконавець Сищик О.О. копії постанови від 20.10.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 63340536 на адресу боржника ОСОБА_2 , зазначену у виконавчому листі, у порушення вимог закону, не надіслав.

12 вересня 2024 року заступник начальника Слобожанського ВДВС Сищик О.О., надіслав скаржнику вимогу надати йому (заступнику начальника Слобожанського ВДВС Сищику О.О.) о 08 год. 19.09.2024 доступ до квартири АДРЕСА_1 для перевірки виконання боржником ОСОБА_2 рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2012 у справі № 2-6510/2011, а саме: виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до Договору № ДК 06/12-10 від 02.12.2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів.

16.10.2024 за вих. № 28.1/141712, 22.10.2024 за вих. № 28.1/144090 та 29.10.2024 за вих. № 28.1/148152 скаржнику були надіслані повторно ідентичні вимоги.

Враховуючи, що боржником ОСОБА_2 так і не було отримано постанову від 20.10.2020 року про відкриття виконавчого провадження, скаржник вважає, що у виконавчому провадженні № 63340536 старший державний виконавець Сищик О.О. допустив протиправну бездіяльність і прийняв завідомо незаконні рішення.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2024 року скарга ОСОБА_1 задоволена. Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Сищика Олександра Олександровича у виконавчому провадженні № 63340536, щодо не надсилання на адресу боржника ОСОБА_2 копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.10.2020 р. Визнано неправомірними і скасувати вимоги заступника начальника Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сищика Олександра Олександровича від 12.09.2024 року за вих. № 28.1/121393, від 16.10.2024 року за вих. № 28.1/141712, від 22.10.2024 року за вих. № 28.1/144090, від 29.10.2024 року за вих. № 28.1/148152 у виконавчому провадженні № 63340536.

В апеляційній скарзі Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просить скасувати зазначену ухвалу від 18 листопада 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 ..

Зазначає, що судом першої інстанції проігноровано клопотання ДВС щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з перебування заступника начальника у щорічній відпустці, що порушило процесуальні права ДВС та позбавило їх права на сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи підчас прийняття участі представником ДВС у судовому засіданні. Також зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду скарги ОСОБА_1 не було враховано доводи відзиву ДВС, а також те що скаржник посилався не на ту норму Закону України «Про виконавче провадження», яка регламентує порядок направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки боржник ФОП ОСОБА_2 у відповідності до норм ч. 1 ст. 28 Закону, була належним чином повідомлена про відкриття виконавчого провадження, шляхом направлення рекомендованим поштовим відправленням постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу зазначену у заяві стягувача від 12.10.2020 про примусове виконання виконавчого листа № 2-6510/2011 виданого 21.01.2013 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області. Також звертає увагу, що постанова про відкриття провадження неодноразово направлялась на зазначену адресу та адреси зазначені у виконавчому листі, чи самими сторонами виконавчого провадження, чи з`ясовану у процесі виконання рішення суду, однак повертались до ДВС із відміткою поти «адресат відсутній за вказаною адресою» або «за закінченням терміну зберігання». Крім того в процесі виконання рішення державним виконавцем було з`ясовано, що боржник виїхала за кордон та до цього часу не повернулась в Україну. Також зазначав, що у відповідності до положень ст.. 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право перевірити виконання рішення суду.

ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану. З посиланням на доводи, аналогічні доводам скарги на дії ДВС, зазначав, що заступник начальника Слобожанського ВДВС Сищик О.О. допустив неправомірну бездіяльність, оскільки не направив постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.10.2020 року боржнику. Звертав увагу, що матеріали справи не містять відомостей щодо надсилання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження та відомостей про її отримання, оскільки боржник з 01.02.2015 року і до тепер проживає за кордоном. Також зазначав, що у державного виконавця відсутні правові підстави для реалізації права здійснювати перевірку виконання боржником рішення, оскільки остання не повідомлення належним чином про відкриття виконавчого провадження, а отже не сплинув строк на самостійне виконання рішення суду.

В судове засідання сторони з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить довідки про доставку повісток до Електронних кабінетів.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог

апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 та визнаючи неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця, а також вимоги про надання доступу до квартири стягувача, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення боржника ФОП ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження, а тому і не мав права вчиняти виконавчі дії, що спрямовані на примусове виконання рішення.

Із такими висновками суду першої інстанції можливо погодитись з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2012 року у справі № 2-6510/2011, яке набрало законної сили 11.12.2012 року, зобов`язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до договору № ДК 06/12-10 від 02.12.2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів.

21.01.2013 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області видав виконавчий лист для примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2012 року у справі № 2-6510/2011.

25.01.2013 року державним виконавцем Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Харченко А.О. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 36200919 з примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2012 року у справі № 2-6510/2011.

Після прийняття інших постанов у вказаному виконавчому провадженні та їх неодноразового оскарження 20.10.2020 року державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Реутовим Є.О. на підставі виконавчого листа, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 21.01.2013 року у справі № 2-6510/2011, було вкотре прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 63340536 з примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2012 року у справі № 2-6510/2011.

11.01.2021 року державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Реутовим Є.О. на виконання доручення начальника ВДВС Дзіжка Р.Ю. № 6 від 11.01.2021 року на підставі ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII) прийнято постанову про передачу виконавчого провадження № 63340536 державному виконавцю Донченко Є.М.

11.01.2021 року державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Донченко Є.М. прийнято постанову про прийняття виконавчого провадження № 63340536 до виконання.

15.02.2023 року державним виконавцем Слобожанського ВДВС Донченко Є.М. на підставі доручення начальника Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дзіжка Р.Ю. № 13 від 15.02.2023 року прийнято постанову про передачу виконавчого провадження № 63340536 старшому державному виконавцю Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сищику О.О. 16.02.2023 року старшим державним виконавцем Сищиком О.О. прийнято постанову про прийняття виконавчого провадження № 63340536 до виконання.

За період із 16.02.2023 року і до 17.09.2024 року, упродовж 1 (один) календарного року і 7 (сім) місяців, старший державний виконавець нині заступник начальника Слобожанського ВДВС Сищик О.О. копії постанови від 20.10.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 63340536 на адресу боржника ОСОБА_2 , зазначену у виконавчому листі, також не надіслав.

12.09.2024 року заступник начальника Слобожанського ВДВС Сищик О.О., на виконанні у якого перебуває виконавче провадження № 63340536, надіслав ОСОБА_1 вимогу надати заступнику начальника Слобожанського ВДВС Сищику О.О. о 08 год. 19.09.2024 року доступ до квартири АДРЕСА_1 для перевірки виконання боржником ОСОБА_2 рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2012 року у справі № 2-6510/2011, а саме: виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до Договору № ДК 06/12-10 від 02.12.2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів.

12.09.2024 року за вих. № 28.1/121393, 16.10.2024 року за вих. № 28.1/141712, 22.10.2024 року за вих. № 28.1/144090 та 29.10.2024 року за вих. № 28.1/148152 скаржнику були надіслані повторно ідентичні вимоги.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії та бездіяльність органів ДВС, ОСОБА_1 зазначав, що державний виконавець повинен був направити постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.10.2020 року боржнику, однак зазначеного не зробив, а тому не мав права вчиняти виконавчі дії зокрема звертатися до нього із вимогами про надання доступу до квартири. Заперечуючи проти цих доводів апелянт зазначав, що постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику за адресою, вказаною у заяві стягувача під час звернення до ДВС із заявою про примусове виконання рішення.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Відповідно до частини другої та третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Як зазначалось вище та встановлено судом першої інстанції на виконанні Дніпровського районного ВДВС перебуває вп №63340536 із примусового виконання рішення за виконавчим листом №2-651/2011 виданим 21.01.2013 року, за яким постановою від 20.10 .2020 року відкрито виконавче провадження.

Стаття 28 Закону України «Про виконавче провадження» регламентає порядок надсилання виконавчих документів сторонам виконавчого провадження, зокрема у відповідності до чт.1 цієї статті копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Також, в постанові Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №816/463/15-а зазначено, що з аналізу норм статті 27 Закону №606-XIV вбачається, що до початку примусового виконання рішення державний виконавець повинен пересвідчитися чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження. У разі відсутності підтвердження факту отримання боржником копії цієї постанови державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії, що спрямовані на примусове виконання рішення. Державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, а й пересвідчитись в отриманні боржником цього документа (згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі №554/13475/15-ц (провадження №61-25124св18).

Судом першої інстанції встановлено,що із наданих ДВС копій матеріалів виконавчого провадження постанова про відкриття виконавчого провадження дійсно декілька разів направлялась на адреси, зазначені в заяві стягувача та у виконавчому листі, однак повертались або з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» або з «за закінченням терміну зберігання». І як правильно зазначив суд це не є доказом того, що боржник у встановленому законом порядку повідомлений про відкриття виконавчого провадження. Крім того, слід звернути увагу, що матеріали справи містять постанови начальника ДВС, в яких встановлено порушення ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує порядок надсилання виконавчих документів сторонам, зокрема порушення порядку надсилання боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.10.2020 року. Посилання апелянта на те, що в процесі виконання було встановлено, що ОСОБА_2 виїхала за кордон, не позбавляє його обов`язку повідомити боржника про відкриття виконавчого провадження. Доводи апеляційної скарги на помилкове посилання стягувача не на те статтю при обґрунтуванні неналежності повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, не є підставою для задоволення апеляційної скарги ДВС, оскільки суд в силу своїх процесуальних обов`язків самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Що ж стосується вимог скарги щодо законності вимог державного виконавця про перевірку виконання рішення боржником, то відповідно до положень ч.3, 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» він дійсно має право під час здійснення виконавчого провадження проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню і ці вимоги є обов`язковими для виконання на всій території України.

У ч.6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч.3 ст. 63 вказаного закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Однак, у постанові Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №816/463/15-а зазначено, що з аналізу норм статті 27 Закону №606-XIV вбачається, що до початку примусового виконання рішення державний виконавець повинен пересвідчитися чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження. У разі відсутності підтвердження факту отримання боржником копії цієї постанови державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії, що спрямовані на примусове виконання рішення. Державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, а й пересвідчитись в отриманні боржником цього документа (згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі №554/13475/15-ц (провадження №61-25124св18).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що державний виконавець не мав права, не пересвідчившись в отриманні боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, виносити вимоги про надання стягувачам доступ до квартири для перевірки виконання боржником рішення від 30.11.2012 року.

Також матеріалами справи спростовуються доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції відзиву ДВС та клопотання про відкладення, а також не повідомлення про розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Зокрема в оскаржуваному рішенні відображено наявність та стислі доводи відзиву ДВС на скаргу ОСОБА_1 та клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із перебування державного виконавця у відпустці. Однак враховуючи належне повідомлення ДВС про судове засідання призначене 18.11.2024 року (зокрема через систему «Електронний суд»), суд першої інстанції, враховуючи положення ст. 450 ЦПК України, розглянув справу за відсутності державного виконавця. Крім того слід звернути увагу, що збоку органів ДВС неодноразово надходило таке клопотання про відкладення.

Інші доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, тому підстав для задоволення апеляційних скарг і скасування судових рішень з ухваленням нових немає.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись ст. ст.368, 375, 381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 березня 2025 року.

Судді: