Справа №751/5280/24
Провадження №2/751/154/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

при секретарі Курач В.С.

за участю представника позивача Лобача І.А., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду в місті Чернігові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В с т а н о в и в:

14.06.2024 року представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Фелді О.В. звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 25 000 доларів США та вирішити питання про стягення судових витрат.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 14.10.2023 року між ОСОБА_1 , як кінцевим бенефіціарним власником (контролером) та ОСОБА_3 (інвестором) було укладено Договір про інвестування в розвиток виробництва №14/10-2023і/1 (далі - Договір інвестування), відповідно до умов якого, сторони домовилися: Інвестор (позивач) надає Одержувачу інвестицій (Товариства з обмеженою відповідальністю «Лабораторія передових реактивних двигунів», ) за Договором інвестиції у вигляді грошових коштів у сумі та в порядку, зазначених у Додатку 1 до цьго Договору; кінцевий бенефіціарний власник (контролер) (відповідач) зобов`язується передати 0,75 % від загального розміру статутного капіталу з незалежної йому частки в статутному капіталі Одержувача інвестицій Інвестору після здіснення останнім повної сплати суму інвестиції та в строк, визначені п.3.1 Договору. Згідно Додатку 1 до Договору інвестицій, розмір інвестицій становив 25 000,0 доларів США, що за офіційним курмсом НБУ 928 750,00 грн, які Інвестор повинен сплатити до 14.10.2023 року включно. Зазначає, що строки та порядок надання інвестицій визначені у п.3 Договору, за змістом п.3.2 якого, інвестиційні кошти за Договором надаються у готівковій формі уповноваженій особі Одержувача інветицій або перераховуються на банківський рахунок Одерувача інвестицій. Вказує, що умови передачі інвестицій - 25 000,00 доларів США, неодноразово обговорювались між сторонами. При цьому саме відповідач наполягав на передачі коштів у готівковій формі, оскільки готівку зручніше використати на організацію серійного виробництва комплектуючих складових частин та компонентів безпілотних комплексів. Посилається, що згодом позивач погодився на готівкову передачу коштів, але оскільки віповідач був постійно зайнятий просив передати кошти іншій особі - уповноваженій особі, а саме ОСОБА_4 . 17.10.2023 року позивач передав ОСОБА_4 25 000,00 доларів США, про що останній склав власноручно розписку. Договором інвестування сторони погодили, що оформлення, відчуження частки у статутному капіталі ТОВ «Лабораторія передових реактивних двигунів», здійснюється шляхом укладення даного Договору, акту приймання-передачі частки у статутному капіталі вказаного Товариства, а також проведення відповідної державної реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі. Проте, в умовах Договору інвестування сторони не зазначили строку підписання акту приймання-передачі частки у статутному капіталі частки у статутному капіталі ТОВ «Лабораторія передових реактивних двигунів», а також строку проведення відповідної державної реєстрації. В зв`язку з тим, що відповідач не виконав умови вказаного договору, не передав позивачу частку у статутному капіталі ТОВ «Лабораторія передових реактивних двигунів», 13.05.2024 року на електронну адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2, позивач направив Вимогу про виконання умов Договору про інвестування в розвиток виробництва №14/10-2023і/1 від 14.10.2023 року у семиденний строк від дня пред`явлення даної вимоги. Дана вимога не була виконана відповідачем, тому 22.05.2024 року позивач на електронну адресу відповідача направив повідомлення про відмову від договору та Вимогу про повернення коштів. На день звернення до суду з даним позовом кошти не повернуті, тому позивач змушений звернутись до суду.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.07.2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. (а.с.49)

23.08.2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, що він є необгрунтований, обставини на які посилається позивач не відповідають дійсним обставинам справи та не підтверджені належними доказами. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які свідчили б про те, що саме відповідачем порушені його права, свободи або законні інтереси, які позивач вправі захищати. Вказує, що саме позивачем не було належним чином виконано умови спірного договору, не внесено грошові кошти в сумі 25 000,00 доларів США в касу ТОВ «Лабораторія передових реактивних двигунів», або перерахуванням на банківський рахунок Товариства до 14.10.2023 року, а тому немає жодних підстав, як для стягнення з відповідача коштів, так і зобов`язання його вчинити дії щодо складання акту приймання-передачі корпоративних прав ТОВ «Лабораторія передових реактивних двигунів». Посилання позивача на передачу коштів 17.10.2023 року фізичній особі ОСОБА_4 , який не є стороною спірного Договору, чи уповноваженою особою Товариства, суперечить його умовам. Вважає, що за укладеним Договором у сторін не виникло жодних зобов`язань, оскільки кошти не були передані Товариству в межах, на підставі та у порядку укладеномум договору. Пред`явленням позову про стягнення коштів, позивач фактично намагається розірвати спірний догововір, що суперечить як умовам договору так і положенням чинного законодавства. (а.с.59-60)

Ухвалами Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27.08.2024 року, 11.09.2024 року, 14.10.2024 року вирішено підготовче судове засідання проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи захищеного відеоконференцзв`язку. (а.с.68, 75, 113)

13.09.2024 року, відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Лабораторія передових реактивних двигунів» та заяви ОСОБА_4 (а.с.77, 79-85, 86)

11.10.2024 року, через систему «Електронний суд», від представника позивача ОСОБА_5 надійшли письмові пояснення (з додатками), в яких крім обставин зазначених позові зазначає, що позивач сплатив кошти у розмірі 25 000,00 доларів США на виконання умов Договору інвестування з метою отримання частки в статутному капіталі ТОВ «Лабораторія передових реактивних двигунів», а доводи відповідача про сплату цих коштів в межах іншого інвестиційного проекту не відповідають дійсності, не підтверджені жодним доказом та спрямовані лише на уникнення відповідальності. Посилається, що з аналізу положень Договору інвестування вбачається, що за своєю природою даний правочин є правочином купівлі-продажу, предметом якого є частка в статутному капіталі Товариства, а оскільки відповідач не виконав умови Договору, не передав частку в статутному капіталі Товариства та на законну вимогу позивача не повернув сплачені останнім грошові кошти, то на підставі ч.3 ст.651, ч.1 ст.665 ЦК України позивач правомірно відмовився від Договору інвестування шляхом направлення відповідачу повідомлення про розірвання договору та повернення коштів. Вказує, що заявлений позов є ефективним способом юридичного захисту прав та інтересів позивача.(а.с.99-102)

11.10.2024 року, через систему «Електронний суд», від представника позивача ОСОБА_5 надійшла заява про виклик свідків, в якій просить допитати в якості свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, вирішено судове засідання проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи захищеного відеоконференцзв`язку. (а.с.120-121)

Розгляд справи неодноразово відкладався з технічних причин (відсутністю електропостачання (а.с.136) ) та в зв`язку із заявою відповідача. (а.с.142)

В судове засідання позивач не з`явився, про час місце і дату розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Заяви, клопотання до суду не надходили.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, при викладенні пояснень посилався на обставини зазначені в позові та письмових поясненнях. Наполягав, що відповідачем було порушено умови Договору про інвестування в розвиток виробництва №14/10-2023і/1 від 14.10.2023 року, не передано позивачу частку у статутному капіталі Товариства, а після односторонньої відмови позивача від вказаного правочину (на думку позивача, Договір розірваний 22.05.2024 року) не виконав обов`язок щодо повернення коштів, сплачених позивачем на виконня Договору. На допиті в судовому засіданні в якості свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , не наполягав.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, при викладенні пояснень посилався на обставини зазначені у відзиві на позовну заяву. Наполягав, що саме позивач не виконав умови договору не сплатив у касу Товариства у визначений договором строк кошти, а тому і підстав для підписання Акту приймання-передачі частки статутного капітала Товариства не має. Вказав, що здійснений позивачем переказ коштів не прив`язавний до спірного договору. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши учасників справи, що з`явились, дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України).

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, закріплено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

У п.86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19) вказано, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Судом встановлено, що 14.10.2023 року між ОСОБА_1 , як кінцевим бенефіціарним власником (Контролером) та ОСОБА_3 (Інвестором) було укладено Договір про інвестування в розвиток виробництва №14/10-2023і/1 (далі - Договір інвестування, Договір). (а.с.11-19)

Відповідно до п.2.1 Роздіду 2 (Предмет договору) Договору інвестування, у зв`язку з безпідставною військовою агресією рф проти України, усвідомлюючи критичну важливість якісних БпК на арені сучасного загальновійськового бою для забезпечення високотехнічної переваги над ворогом, бажаючи здійснити свій посильний вклад у покрадення забезпечення СОУ сучасним озброєнням задля перемоги України у війні з рф, з метою взаємовигідного співробітництва Сторони домовилися про наступне:

Інвестор (позивач) надає Одержувачу інвестицій (Товариству з обмеженою відповідальністю «Лабораторія передових реактивних двигунів», ) за Договором інвестиції у вигляді грошових коштів у сумі та в порядку, зазначених у Додатку 1 до цьго Договору;

Кінцевий бенефіціарний власник (контролер) (відповідач) зобов`язується передати 0,75 % від загального розміру статутного капіталу з належної йому частки в статутному капіталі Одержувача інвестицій Інвестору після здійснення останнім повної сплати суму інвестиції та в строк, визначені п.3.1 Договору.

Згідно п.1.3 Договору, Одержувачем інвестицій є Товариство з обмеженою відповідальністю «Лабораторія передових реактивних двигунів», .

Відповідно до п.3.4 Договору, обов`язки Інвестора в частині передачі Інвестицій за Договором вважаються виконаними: з дня списання коштів (останнього платежу) банком Інвестора з поточного інвестиційного рахунку Інвестора та зарахування цих коштів на поточний рахунок Одержувачу інвестицій або оформлення відповідного прибуткового касового ордера про отримання готівкових кошитів згідно з вимогами Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року №148.

Як вбачається із умов Договору, Інвестиційні кошти надаються Інветором одноразовим (єдиним платежем), шляхом стовідсоткового інвестування грошових коштів у розмірах та за графіком, зазначених у Додатку 1 до цього Договору (п.3.1 Договору), сума 25 000,00 доларів США, в гривневому еквіваленті 928 750, 00 грн, строк оплати - 14.10.2023 року, включно (Додаток 1). (а.с.20)

Також, сторони погодили, що ненадання Інветором повної суми Інвестиції (цього Договору) та/або надання суми Інвестиції (її частинами) з порушенням строку, визначеного у п.3.1 цього Договору, вважається порушення його умов зі сторони Інвестора та не може призводити до будь-яких випливаючих з цього Договору прав для останнього, зокрема до переходу прав на частку від загального розміру статутному капіталі Одержувача інвестицій (п.3.7 Договору).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач, 17.10.2023 року передав грошові кошти у сумі 25 000,00 доларів США громадянину ОСОБА_4 , який власноручно написав розписку про їх отримання. (а.с.21)

Із змісту заяви ОСОБА_4 , датована 2024 роком, вбачається, що розписка надана ним 17.10.2023 року ОСОБА_2 на суму 25 000,00 доларів США жодним чином не стосувалася ТОВ «Лабораторія передових реактивних двигунів», . (а.с.86)

13.05.2024 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_1 з вимогою про виконання умов Договору про інвестування в розвиток виробництва №14/10-2023і/1 від 14.10.2023 року, в якій вимагав виконати умови договору у семиденний строк від дня пред`явлення даної вимоги. (а.с.30-31)

В подальшому, 22.05.2024 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_1 з повідомленням про відмову від договору та вимогою про повернення коштів. (а.с.34)

Отже, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЦК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

За змістом статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою ст. 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з положеннями статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини у даній справі виникли між сторонами на підставі Договору про інвестування в розвиток виробництва.

Підписавши Договір про інвестування в розвиток виробництва №14/10-2023і/1 від 14.10.2023 року, сторони взяли на себе зобов`язання: відповідач (кінцевий бенефіціарний власник (контролер) передати позивачу (Інвестору) 0,75 % від загального розміру статутного капіталу ТОВ «Лабораторія передових реактивних двигунів», після здійснення останнім повної та своєчасної сплати інвестицій у розмірі та в строк, визначених п.3.1 цього Договору, а позивач (Інвестор) отримати зазначену частку від загального розміру статутного капіталу, після сплатити у визначений Договором строк повної суми Інвестицій.

Позивач не виконав взяті на себе зобов`язання, не сплатив суму інвестицій у розмірі 25 000,00 доларів США (в гривневому еквіваленті 928 750, 00 грн) у визначеному Договором інвестицій порядку (Розділ 3), не надав Інвестиційні кошти у готівковій формі уповноваженій особі Одержувача інвестицій або у безготівковій формі на банківський рахунок ТОВ «Лабораторія передових реактивних двигунів» до 14.10.2023 року.

Доводи позивача, щодо належного виконання умов Договору, а саме сплати Інвестиційних коштів в розмірі 25 000,00 доларів США, шляхом їх передання 17.10.2023 року фізичній особі ОСОБА_4 , суд не приймає до уваги, оскільки це суперечить умовам Договору інвестування (п.п. 3.1, 3.7 Договору).

Так, згідно умов Договору інвестування, одержувачем коштів є ТОВ «Лабораторія передових реактивних двигунів» або уповноважена особа Товариства.

Суд погоджується із доводами відповідача, що ОСОБА_4 не є уповноваженою особою Товариства, яка наділена правом на одержання коштів у готівковій формі.

Сплачені позивачем грошові кошти в розмірі 25 000,00 доларів США жодним чином не стосуються ТОВ «Лабораторія передових реактивних двигунів», , що підтверджується письмовою заявою ОСОБА_4 (а.с.86)

Таким чином, твердження позивача, що передача коштів громадянину ОСОБА_4 свідчить про виконання позивачем умов спірного Договору інвестування, не підтверджується належними та допустимими доказами, та спростовується умовами Договору та заявою ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Строк (термін) виконання зобов`язання регулює ст.530 ЦК України.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). (п.1 ст.530 ЦК України)

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. (ч.2 ст.530 ЦК України)

Договором інвестування від 14.10.2023 року передбачено, що строк здійснення платежів Інвестором 14.10.2023 року включно.

Суд звертає увагу, що сама по собі передача позивачем коштів 17.10.2023 року, свідчить як про порушення останнім, визначеного у п.3.1 Договору строку передачі інвестиційних коштів, що як наслідок, не є виконанням зобов`язань і жодних правових наслідків для сторін не несе (п.3.3 Договору), так і про те, що передача даних коштів могла бути не в рамках вказаного правочину.

Додаткова угода на продовження строку між сторонами не укладалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, суд приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі № 602/1455/20 вказав, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України).

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, суд має зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Дослідивши усі обставини справи та надавши оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить до висновку про необґрунтованість і недоведеність позивачем належними та допустими доказами підстав стягнення з відповідача грошових коштів за Договором інвестування, як міри відповідальності, за не виконання його умов, у зв`язку чим в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову позивачу в задоволенні позову в повному обсязі, витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 128, 141, 223, - 247, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення складено 19.02.2025 року.

Головуючий - суддя О. Г. Деркач