Єдиний унікальний номер: 379/536/25
Провадження № 2/379/288/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

31 березня 2025 року м. Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Разгуляєва О.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Таращанської міської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Прогрес»,

У С Т А Н О В И В :

28.03.2025 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Таращанської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в якому просить: визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Прогрес».

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити:

ім`я (найменування) позивача і відповідача, а також ім`я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв`язку, якщо такий відомий

В позовній заяві обов`язково має вказуватись повне ім`я (найменування) позивача і відповідача, а також ім`я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв`язку, якщо такий відомий. Зазначення лише ініціалів, замість імен, не відповідає вимогам закону.

Прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи вказується за даними паспорта цієї особи або іншого документа, що замінює його.

Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про захист персональних даних" персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

До персональних даних можна віднести будь-які відомості, за якими ідентифікується або може бути ідентифікована фізична особа. Зокрема, прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер платника податків, адреса, телефони, паспортні дані, національність, освіта, сімейний стан, релігійні та світоглядні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо.

Так, у позовній заяві визначені анкетні данні (прізвище, ім`я, по-батькові ) позивача ОСОБА_1 , що не відповідає даним копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області від 19 липня 1996 року, де ім`я позивачки викладено, як « ОСОБА_2 ».У картці фізичної особи-платника податків також вказано ім`я " ОСОБА_2 ".

Згідно з копією трудової книжки колгоспника від 10.11.1966 року, як правовстановлюючому документі вбачається, що у відомостях про заявницю, як працівника, міститься ім`я « ОСОБА_3 », а після виправлення « ОСОБА_2 ». У разі наявності розбіжностей щодо написання ПІБ до трудової вносяться зміни. Порядок заповнення трудових книжок визначено Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Мінпраці, Мін`юсту, Мінсоцзахисту України від 29.07.1993 р. № 58 (далі Інструкція).

Всупереч вимогам чинного законодавства на внутрішньому боці обкладинки трудової книжки не вказано інформацію про документ, на підставі якого виправлено запис (паспорт, свідоцтво про шлюб, рішення суду, тощо), його реквізити: номер та дата видачі. Ця інформація має бути обов`язково зазначена та завірена підписом відповідальної особи та печаткою (за наявності).

Відповідно до копії архівного витягу з протоколу №9 засідання правління колгоспу ім. Ворошилова від 02 березня 1954 року під № 46 зазначено « ОСОБА_4 ».

Проте, у поданій позовній заяві відсутні докази, які свідчать про те, що позивач зверталася до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа ОСОБА_1 , а саме: факту належності правовстановлюючого документа трудової книжки колгоспника від 10.11.1966 року виданої на ім`я, ОСОБА_5 , як і не містить документів (витягів з документів) виданих відділом державної реєстрації актів цивільного стану про зміну імені ОСОБА_1 на ОСОБА_1 .

Отже, персональні дані, які дають змогу ідентифікувати особу позивача не збігаються з персональними даними, зазначеними позивачем у позові та доданих до нього копіях документів, якими позивач обґрунтовує зміст позовних вимог.

Крім того, позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175 ЦПК України, а саме в порушення вимог: п. 7 ч.3 ст. 175 ЦПК України - заява не містить відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювались; п. 8 ч.3 ст. 175 ЦПК України - заява не містить зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із заявою; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; п. 9 ч.3 ст. 175 ЦПК України - заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до п. 3.Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", вартість земельної частки (паю) для кожного підприємства, кооперативу, товариства визначається виходячи з грошової оцінки переданих у колективну власність сільськогосподарських угідь, що обчислюється за методикою грошової оцінки земель, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та кількості осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Розміри земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах визначаються виходячи з вартості земельної частки(паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь для даного підприємства, кооперативу, товариства.

Так, у п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

В позовній заяві позивачка зазначила, що ціну позову визначає в сумі 70 000 гривень.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Відповідно до ст. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Ціна позову повинна бути визначена на момент пред`явлення позову з урахування грошової оцінки - об`єктивної ринкової вартості об`єкта.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору - це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» ).

Вартість нерухомого майна в судовому порядку визначається суб`єктами оціночної діяльності, які отримали дозвіл на її здійснення в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оцінку землі суб`єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель» є:

- органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які здійснюють управління у сфері оцінки земель, а також юридичні та фізичні особи, заінтересовані у проведенні оцінки земельних ділянок;

- юридичні особи - суб`єкти господарювання незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, що мають у своєму складі оцінювачів з експертної грошової оцінки земельних ділянок та які зареєстровані у Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників;

- фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які отримали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача з експертної грошової оцінки земельних ділянок та ліцензію на виконання землеоціночних робіт у встановленому законом порядку;

- юридичні особи - суб`єкти господарювання незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, що мають у своєму складі сертифікованих інженерів-землевпорядників.

Таким чином, позовна заява хоча і містить зазначення ціни позову, однак в позовній заяві та доданих до неї документах відсутні належні докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна (документ про грошову оцінку або вартість нерухомого майна (земельних ділянок) на момент звернення до суду та відповідно і ціну позову станом на момент подання позовної заяви, тобто на 28.03.2025 року.

Згідно ч.2 ст.176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із змісту позовної заяви слідує, що позивачем заявлено позовні вимоги про визнання права на земельну частку (пай).

Суд зазначає, що зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

У зв`язку з відсутності відомостей про дійсну вартість спірної земельної частки (паю), суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору, який повинна сплатити (доплатити) позивач за подання до суду даної позовної заяви.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже позивачу слід зазначити обґрунтовану ціну позову на день подання позовної заяви (28.03.2025) та на виконання вимог ч.5 ст. 177 ЦПК України надати суду грошову оцінку майна на момент звернення до суду, оскільки відсутні документи, що вказують її реальну вартість.

За п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України у позові зазначається і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Так, позивач в обґрунтування своїх вимог зазначає, що не була включена у списки під час розпаювання земель реформованого КСП "Прогрес" с. Велика Березянка Таращанського (зараз - Білоцерківського) як член колишнього КСП «Прогрес», однак не зазначає чи зверталася до зборів співвласників з питанням щодо внесення до списку членів КСП "Прогрес" на виділення їй в натурі земельної частки (паю) та відповідно чи вирішувалось питання про виділення їй земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявність у позивача права власності на земельну частку (пай) та доказів цього до позову не додає.

Крім того, до позову позивач не додає доказів, що підтвердили факт її прийняття в члени КСП "Прогрес" та, зокрема, не зазначає про їх наявність.

Суд зауважує, що лише факт трудової діяльність позивача в КСП не може свідчити про те, що позивач була його членом, оскільки законодавець чітко розмежовує поняття "трудова участь у діяльності КСП" та "членство у КСП", тобто особі необхідно не лише мати трудові відносини із КСП, а й стати членом цього підприємства на підставі добровільного вступу.

Тому позивачу в порядку ст. 177 ЦПК України варто додати до позову "Список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства "Прогрес", який є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, в порушення зазначеної норми, позивач не зазначає причин пропуску строків позовної давності та їх поновлення.

Згідно з ч.1,7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В зв`язку з викладеним позивачу необхідно привести свою позовну заяву у відповідність з вимогами ст. 175 ЦПК України, усунувши вказані недоліки. Зазначення вказаних обставин за нормами ст. 175 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 2 вказаної статті в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає встановленим вимогам, її слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Керуючись статтями 4, 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Таращанської міської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Прогрес» залишити без руху та надати позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали на усунення вказаних у ній недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, - позовна заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України http://tr.ko.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена та підписана 31.03.2025.

Суддя Таращанського районного суду

Київської області Олександра РАЗГУЛЯЄВА