РІШЕННЯ

іменем України

27 березня 2025 рокуСправа №451/1729/24
Провадження № 2/451/90/25

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Патинок О.П.

секретаря судового засідання Ференс І.І.

Справа № 451/1729/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення юридичних фактів,-

з участю позивача ОСОБА_1 , відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

Описова частина рішення: 12.12.2024 до Радехівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення юридичних фактів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2024 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

Стислий виклад позиції позивача та позиції (заперечень) відповідача

В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Радехів Радехівського (на даний час - Шептицького) району Львівської області помер ОСОБА_4 . На момент своєї смерті ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований в житловому будинку по АДРЕСА_1 , разом із померлим проживала дружина - ОСОБА_5 . У склад спадкової маси після смерті ОСОБА_4 , окрім іншого, увійшло право власності на житловий будинок, що розташований за адресою по АДРЕСА_2 , який відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі 02.06.1995, виданого на підставі рішення Радехівського міськвиконкому № 119 від 17.05.1995 належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що баба - ОСОБА_5 шляхом прийняття на відповідальне зберігання належних померлому ОСОБА_4 оригіналів правовстановлюючих документів, проживання із померлим та здійсненням опіки над спадковим майном, фактично прийняла спадкову масу, належну чоловікові, що кореспондує вимогам ст. 549 ЦК УРСР. В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Радехів Радехівського району (на даний час Шептицького) району Львівської області померла баба позивача - ОСОБА_5 . Відповідно до заповіту посвідченого державним нотаріусом Радехівської нотаріальної контори від 28.10.1989 та зареєстрованого в реєстрі за № 2046/89 спадкоємцем майна ОСОБА_5 є її син ОСОБА_3 . Лише нещодавно ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті баби ОСОБА_5 , проте позивачу, як спадкоємцю, у письмовій формі було повідомлено, що у матеріалах спадкової справи відсутні документи, які підтверджують, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його дружина ОСОБА_5 , а також документ про останнє місце реєстрації ОСОБА_4 . Просить позов задовольнити.

Відповідачі відзиву на позовну заяву не надали.

Заяви (клопотання) учасників справи

Разом із матеріалами позовної заяви додано клопотання про допит свідків (а.с.31).

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 16.12.2024 матеріали позовної заяви залишено без руху.

24.12.2024 на виконання ухвали судді від 16.12.2024 позивачем долучено клопотання та додаткові докази.

Згідно відповіді №1014042 від 07.01.2025 з ЄДДР по запиту суду від 07.01.2025, сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» - за вказаними параметрами особу ОСОБА_3 не знайдено.

Відповідно до відповіді №1014027 від 07.01.2025 з ЄДДР по запиту суду від 07.01.2025, сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» - ОСОБА_2 знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 . 24.01.2025 з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів, згідно якої відповідач ОСОБА_2 знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 15.05.2024 по заяві особи.

Ухвалою суду від 27.01.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

17.02.2025 в підготовчому засіданні оголошено перерву, витребувано копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20.02.2025 від Приватного нотаріуса Комарницької Н.І. надійшла спадкова справа №180/2024.

Суд своєю ухвалою від 27.02.2025 закрив підготовче провадження у справі. Призначив справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 18.03.2025 на 11 год. 00 хв.

18.03.2025, після завершення судових дебатів, судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 27.03.2025.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, покликаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Крім того, пояснила, що її баба ОСОБА_5 проживала на час смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним за однією адресою в житловому будинку по АДРЕСА_4 (після перейменування - АДРЕСА_2 , проте доказів останнього місця проживання ОСОБА_4 нотаріусу надати не змогла, так як на її усне звернення в міській раді пояснили, що такі відомості про місце реєстрації ОСОБА_4 відсутні. Просила залишити без розгляду клопотання про допит свідка ОСОБА_6 .

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, погодився із обставинами, які викладені в позовній заяві. Пояснив, що померлі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були його батьками, його мама ОСОБА_5 залишила на його ім`я заповіт, проте він спадщини, після смерті мами не прийняв та приймати не буде. Батьки проживали по АДРЕСА_4 . На час смерті ОСОБА_4 мама ОСОБА_5 , ще деякий час проживала за вказаною адресою, проте згодом переїхала проживати в м.Радехів, де з нею проживала позивач ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що померла ОСОБА_5 була її та позивачки бабою; на спадкове майно, після її смерті, не претендує. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на час смерті ОСОБА_4 проживали по АДРЕСА_4 (після перейменування - АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що була сусідкою померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які на час смерті ОСОБА_4 в 1992 проживали разом по АДРЕСА_4 , в подальшому вулицю було перейменовано - АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 через деякий час переїхала жити в м.Радехів.

Мотивувальна частина рішення:

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 14.11.1953 ОСОБА_4 та ОСОБА_8 одружились 03.10.1953, про що зроблено актовий запис №1. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « ОСОБА_9 », дружини « ОСОБА_9 » (а.с.21).

Як вбачається із повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 23.10.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 66 років, про що 05.03.1992 складено відповідний актовий запис №12 (а.с.20).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 12.03.2008 (а.с.17).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрували шлюб 27.05.1980, про що зроблено актовий запис №4. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « ОСОБА_9 », дружини « ОСОБА_9 », згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 27.05.1980 (а.с.18).

ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 20.06.1981 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 02.04.1986 ОСОБА_13 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_12 (а.с.7).

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрували шлюб 05.08.2008 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, про що зроблено актовий запис №65. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « ОСОБА_15 » (а.с.8).

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 30.03.2015, яке набрало законної сили 11.04.2015, шлюб між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , зареєстрований 29.05.2001 Радехівським районним відділом реєстрації актів громадського стану районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №19 розірвано (а.с.12-14).

Відповідно до довідки №383 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 30.10.2024, виданої адміністратором ЦНАПу Радехівської міської ради Михайлюком О.М. ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . За зазначеною адресою також зареєстрована: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.19).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 82 років, про що 04.03.2014 складено відповідний актовий запис №28 (згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 04.03.2014 (а.с.23).

Відповідно до довідки №2884 від 25.10.2024, виданої міським головою С.Коханчуком №2884 від 25.10.2024 житловий будинок АДРЕСА_4 замінено на будинок АДРЕСА_2 на підставі рішення виконавчого комітету №20 від 25.01.2005 «Про найменування вулиць в селі Кути та впорядкування нумерації будівель» (а.с.24; 26).

Згідно Свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 02.06.1995 вбачається, що вказане свідоцтво видане на основі рішення Радехівського міськвиконкому № 119 від 17.05.1995. Будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 зареєстроване на праві власності за ОСОБА_4 і записано в реєстрову книгу під № 5 від 02.06.1995 Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації. Свідоцтво видане після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22).

Відповідно до Заповіту, посвідченого державним нотаріусом Радехівської нотаріальної контори 28.10.1989 та зареєстрованого в реєстрі за № 2046/89 « ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну її ? (одну другу) частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, який знаходиться в АДРЕСА_5 заповідає своєму синові ОСОБА_3 » (а.с.25).

Як вбачається із довідки виданої виконкомом Радехівської міської ради народних депутатів №650 ОСОБА_3 , 1956 р.н. проживає в АДРЕСА_6 проживав його батько ОСОБА_4 , 1926 року народження, який був власником будинку АДРЕСА_7 (а.с.28).

Із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №79097582 від 11.11.2024 виданої Приватним нотаріусом Комарницькою Н.І. вбачається, що після смерті спадкодавця: ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була заведена спадкова справа «180/2024 (номер у спадковому реєстрі: 73269064) (а.с.29).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31 від 25.11.2024, виданої приватним нотаріусом Шептицького районного нотаріального округу Львівської області Комарницькою Н.І. вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно житловий будинок АДРЕСА_5 , що залишився після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки спадкоємцем ОСОБА_1 , нотаріусу для оформлення права на спадщину за законом не подано документів, які свідчать про прийняття спадщини ОСОБА_4 його дружиною ОСОБА_5 (а.с.27)

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79097529 від 11.11.2024, виданої Приватним нотаріусом Комарницькою Н.І. вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня, тобто жоден документ (свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом) не видавалися (а.с.38-39).

Як видно із копії спадкової справи №180/2024, заведеної після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася позивач ОСОБА_1 , якій було відмовлено видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки спадкоємцем ОСОБА_1 , нотаріусу для оформлення права на спадщину за законом не подано документів, які свідчать про прийняття спадщини ОСОБА_4 його дружиною ОСОБА_5 . Відомості про реєстрацію ОСОБА_4 до матеріалів спадкової справи спадкоємцем не долучено (а.с.65-78).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Висновки за результатами розгляду справи

Вивчивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, свідка, суд приходить переконання про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Пленумом Верховного Суду України у п. 24 постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» висловлена правова позиція, згідно з якою, ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з визнанням його відповідачем можливе у разі, якщо таке визнання є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача).

В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як зазначено у п. 2 вказаної Постанови, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Так, на час смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 діяв Цивільний Кодекс УРСР (в редакції 1963 року).

Дані правовідносини регулюються розділом VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року, статтею 524 якого визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Згідно правового висновку викладеного у постанові ВС від 25.03.2020 у справі № 305/235/17, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: зокрема довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 на час смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала з ним в будинку АДРЕСА_5 , адресу якого в подальшому перейменовано на АДРЕСА_2 . Після смерті чоловіка, ОСОБА_5 ще деякий час проживала у вказаному будинку, проте згодом почала проживати в м.Радехів

Позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_5 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 визнані, доводяться дослідженими в судовому засіданні доказами та показами свідка.

Отже, позовна вимога встановлення факту прийняття ОСОБА_5 спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном підлягає до задоволення.

Встановлення факту вступу в управління та володіння спадковим майном між померлими особами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не несе юридичного наслідку щодо вирішення їхніх прав та обов`язків, вказане узгоджується із висновками, які викладені у постанові Верховного Суду від 3 листопада 2021 року у справі № 691/1237/20 (провадження № 61-14225св21).

Щодо заявленої позовної вимоги: «Встановити факт, що ОСОБА_4 до дня своєї смерті тобто до 04.03.1992 постійно проживав по АДРЕСА_4 (після перейменування АДРЕСА_2 разом з дружиною ОСОБА_5 », суд зазначає наступне.

Позивач обґрунтовуючи заявлену позовну вимогу, покликається на положення ч.3 ст.1268 ЦК України (ЦК України від 1 січня 2004 року), згідно якого спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

В п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, як вбачається із постави нотаріуса та матеріалів спадкової справи позивач для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_5 , звернулася із заявою про прийняття спадщини саме після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , між тим нотаріусом витребувано в позивача документи, які підтверджують факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4 , також документ про останнє місце реєстрації ОСОБА_4 .

Судом в ухвалі про залишення без руху від 16.12.2024 з метою недопущення надмірного формалізму при вирішенні питання прийняття позовної заяви до розгляду, було звернено увагу на належний спосіб захисту, який слід обрати позивачу, проте позивач надалі позовних вимог не змінює.

Між тим, сторона позивача у поданому клопотанні від 24.12.2024 покликається на положення ст.. 526 ЦК УРСР, та вказує, що нотаріус зажадав відомості про місце проживання особи з метою відповідності місця відкриття спадщини з місцем проживання спадкодавця, проте суд звертає увагу позивача на те, що спадкодавцем, після смерті якої відкрили спадкову справу є саме ОСОБА_5 , крім того нотаріус зажадав документи, які підтверджують факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4 , а не докази їх спільного проживання.

Крім того, суд не наділений повноваженнями встановлювати останнє місце реєстрації ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлені обставини, які свідчать про спільне проживання ОСОБА_4 із ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , проте така обставина є підставою до задоволення позовної вимоги про вступ в управління та володіння спадковим майном, оскільки смерть ОСОБА_4 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до набрання чинності ЦК України.

Водночас, покликання позивача на врахування висновків Верховного Суду ЦЦС ВС у постанові від 03.07.2024 № 587/1547/21 є безпідставними, оскільки висновки у цій справі, а також встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними.

Таким чином, при вирішенні справ про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

ЦК УРСР не передбачалося конструкції набуття права на спадщину шляхом встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а набуття права на спадщину пов`язувалося з доведенням факту вступу у володіння та управління спадковим майном.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19).

Суд звертає увагу, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (висновки сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18).

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тобто спосіб захисту має бути дієвим (ефективним), а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.

Завданням суду є вирішення спору, який виник між учасниками справи у найбільш ефективний спосіб з метою запобігання ситуаціям, які б спричинили повторне звернення до суду з іншим позовом або захисту порушеного права в інший спосіб. Тобто вирішення справи в суді має на меті, зокрема, вирішення спору між сторонами у такий спосіб, щоб учасники правовідносин не мали необхідності докладати зайвих зусиль для врегулювання спору повторно, або врегулювання спору у іншій спосіб, або врегулювання іншого спору, який виник у зв`язку із судовим рішенням тощо.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх порушених прав, тому позовна вимога ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами

Згідно із вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити судові витрати на стороні позивача.

Резолютивна частина рішення:

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

частково задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення юридичних фактів.

Встановити факт, що ОСОБА_5 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_8 ;

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса проживання: АДРЕСА_9 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Судове рішення проголошено 27.03.2025.

Головуючий суддяПатинок О. П.