Справа № 507/4/25
Провадження № 2/507/88/2025
Номер рядка звіту 61
"26" березня 2025 р. Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Дармакуки Т.П.,
при секретарі судового засідання Копищик М.С.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи: Хаджибейської державної нотаріальної контори у м.Одеса про визнання права власності на спадкове майно,
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Любашівського районного суду з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи: Хаджибейської (Малиновської) державної нотаріальної контори у м.Одеса про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після її смерті залишилася в спадщину земельна ділянка та житловий будинок. Вона є спадкоємцем першої черги, отримала у нотаріуса свідоцтво на частину спадку, який залишився після смерті матері. Проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на іншу частину спадку, обгрунтовучи тим, що ОСОБА_2 в силу ст.1268 ЦК України фактично прийняла спадщину. Із відмовою нотаріуса вона із не згодна, оскільки ОСОБА_2 не проживала разом із матір`ю до дня смерті, заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подавала. Вказуючи на зазначені обставини, позивач просила визнати за нею право на спадкове майно.
Представник позивача ОСОБА_1 згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність та відсутність позивача, позов просив задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, за зареєстрованим місцем проживання відповідно до ст.128 ЦПК України. Відповідно до поштової довідки відповідач відсутня за зареєстрованою адресою (а.с.39,51). В силу положення п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила іншої адреси.
З огляду на вказане, відповідач вважається такою, що повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, проте вона в судове засідання на розгляд справи не з`явилася, причини неявки не повідомила, заяву до суду про розгляд справи без її участі та відзив не надала.
Третя особа: нотаріус Хаджибейської державної нотаріальної контори у м.Одеса Михальова Л.І. надіслала до суду клопотання, в якому просила справу розглянути у її відсутність (а.с.53).
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 17 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному порядку.
Ухвалою від 18 лютого 2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті (а.с.48).
Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл.11 розділу ІІІ ЦПК України на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9).
Із спадкової справи 90/2023, яка заведена на підставі заяви ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_3 до дня смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на:
Позивач є донькою ОСОБА_3 та як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину, своєчасно звернула до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво на спадкове майно, а саме: на частину успадкованої земельної ділянки. Окрім того, за рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 22 жовтня 2024 року за ОСОБА_1 визнано право власності на частину житлового будинку із господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який залишився після смерті ОСОБА_3 . Із рішення суду вбачається, що зазначений житловий будинок був придбаний у період шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а тому будинок на праві спільної сумісної власності належав ОСОБА_3 та її колишньому чоловіку ОСОБА_4 .
Із постанови нотаріуса вбачається, що нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, оскільки ОСОБА_2 , яка є донькою ОСОБА_3 в силу ст..1268 ЦК України фактично прийняла спадщину, яка залишилося після смерті ОСОБА_3 .
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти…
Судом встановлено, що позивач є донькою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже є спадкоємцем першої черги після її смерті.
Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Із матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 своєчасно звернулася до нотаріуса та отримала свідоцтво на спадкове майно на частину успадкованої земельної ділянки.
Судом встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки, оскільки ОСОБА_2 , яка є донькою ОСОБА_3 в силу ст..1268 ЦК України фактично прийняла спадщину, яка залишилося після смерті ОСОБА_3 .
Разом із тим, відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги, відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України.
Як було встановлено судом, відповідач у справі ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку відповідач відмову від спадщини не заявляла, але і не прийняла спадщину в силу ст..1268 ЦК України шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 була зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем, проте не проживала із спадкодавцем ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини, що підтверджується актом та вбачається із рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 22 жовтня 2024 року .
Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Положенням ч.1-2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 , до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), у нотаріуса свідоцтво на спадщину на частину земельної ділянки не отримала, отже за позивачем слід визнати право приватної власності на спадок.
Розподіл судових витрат між сторонами
Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Позивач не просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а отже підстави для відшкодування витрат відсутні.
Підстави для негайного виконання рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 211, 247, 258,259, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи: Хаджибейської державної нотаріальної контори у м.Одеса про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Любашівським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Т.П. Дармакука