Справа № 157/1881/24 Головуючий у 1 інстанції: Ходачинський Р. О.
Провадження № 22-ц/802/353/25 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 січня 2025 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») у листопаді 2024 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 23 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» (далі ТОВ «Маніфою») та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 4161811, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» передала ОСОБА_1 у власність грошові кошти в розмірі 15 000 грн, а відповідач зобов`язалася повернути таку ж суму грошових коштів, сплатити проценти та всі платежі, пов`язані з виконанням договору. Договір укладено в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, встановленому частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписала договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Товариство свої зобов`язання виконало у повному обсязі, відповідач зобов`язання за договором не виконала. На час звернення до суду з цим позовом розмір заборгованості відповідача становить 76 940,41 грн, з яких: 14 907,10 грн заборгованість за тілом кредиту, 62 032,80 грн заборгованість за відсотками. Між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 02 листопада 2022 року було укладено Договір факторингу № 02-11/2022, за умовами якого ТОВ «ФК «Вердикт Капітал» набуло статусу нового кредитора та право грошової вимоги по відношенню до відповідача ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором. Просив стягнути з ОСОБА_1 в користь ТОВ «ФК «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 4161811 від 23 лютого 2022 року в розмірі 76 940,41 грн, судовий збір 2422,40 грн.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 січня 2025 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за договором позики № 4161811 від 23 лютого 2022 року в сумі 23 634,45 грн та 744,16 грн судового збору.

Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» подав апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду. Вважає його необґрунтованим в частині залишених без задоволення позовних вимог, ухваленим з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що підписавши договір в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідач підтвердила отримання та була ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість, виходячи із обраних умов кредитування. Твердження про незнання та непоінформованість відповідача щодо укладення та умов договору вважає безпідставними і такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконане зобов`язання. Відповідач також мала право ознайомитися з Правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, де були відображені усі умови укладання таких електронних договорів. Відповідач вносила лише деякі із необхідних платежів на погашення заборгованості, однак така сума є недостатньою для повного погашення боргу. Нарахування процентів вважає допустимою та погодженою істотною умовою кредитного договору. Відповідач не виконала узяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та, зокрема, процентів за користування кредитом. Просить скасувати рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог у частині розміру відсотків, яка підлягає стягненню за кредитним договором, ухвалити нове судове рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4161811 від 23 лютого 2022 року в повному обсязі та вирішити питання судових витрат щодо стягнення в користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплаченого судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача ОСОБА_1 до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до вимог частини тринадцятої статті 7, частини першої статті 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справ.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 23 лютого 2022 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4161811. Договір позики підписано електронним підписом відповідачки, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на її номер мобільного телефону(пункт 11 договору позики) реквізити та підписи сторін.

Згідно з пунктом 2.1 договору позики, за цим Договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього Договору. Відповідно до пунктів 2.2, 2.3.2 - 2.3.6 позика надається на умовах повернення, платності та строковості на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Сума позики 15 000 грн. Строк позики до 25 березня 2022 року (30 днів). Дата надання позики 23 лютого 2022 року, дата повернення 25 березня 2022 року. Згідно з пунктом 2.5 позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_1 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті. Відповідно до пункту 2.4.1.-2.4.2 акційна процентна ставка, фіксована: 0,79600% на день - застосовується у разі наявності акційних пропозицій за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до пунктів 3.1-3.3 цього Договору. Базова процентна ставка, фіксована: 1,99000% на день - застосовується у разі відсутності акційних пропозицій, у разі недотримання позичальником умов оплати процентів за акційною процентною ставкою, а також у разі продовження строку позики згідно з умовами відповідної Додаткової угоди, укладеної сторонами цього Договору.

Договір позики підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором w45076. Підписанням договору позики відповідачка також підтвердила, що вона вивчила повністю і погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і умовах фінансового кредиту ТОВ «Маніфою», які є невід`ємною частиною договору; вивчила та повністю погоджується з умовами цього договору позики (пункти 10.1.5 та 10.1.6 договору позики).

Правилами, які введені в дію з 04 лютого 2022 року, зокрема пунктом 4.3.1 передбачено, що договір позики фізичною особою укладається в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства дистанційно, в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».

На виконання вказаного договору ТОВ «Маніфою» було здійснено переказ коштів в національній валюті без відкриття рахунків на платіжну картку клієнта: 23 лютого 2022 року на суму 15 000 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 139845494, що підтверджується повідомленням № 2782_15 від 20 серпня 2024р.

Відповідно до розрахунку заборгованості, поданного позивачем, станом на 02 листопада 2022 року загальна сума заборгованості по договору становить 76 940,41 грн, з яких 14 907,10 грн заборгованість за тілом кредиту та 62 032,80 грн заборгованість за відсотками. Відповідач на погашення заборгованості за тілом кредиту сплатила 92,94 грн, на погашення заборгованості за відсотками 227,61 грн.

02 грудня 2022 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу № 02-11/2022. Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 02-11/2022 від 02 листопада 2022 року, актом приймання-передачі письмового та електронного Реєстру Боржників від 02 листопада 2022 року до Договору факторингу № 02-11/2022 від 02 листопада 2022 року, платіжної інструкції, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 76 940,41 грн, з яких: 14 907,61 грн - заборгованість за сумою позики; 62 032,80 грн - заборгованість за процентами за користування позикою.

Факт підписання договору позики сторонами та його відповідності Закону України «Про електронну комерцію» та факту переходу від ТОВ «Маніфою» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прав вимоги за цим договором, сторонами не оспорюється, а встановлені в цій частині рішення суду першої інстанції обставини справи відповідачем не оскаржуються.

Згідно з положеннями частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою цієї статті встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частиною шостою статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом статті 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки викладені, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 300/438/18.

У постановах Великої Палати Верховного Суду неодноразово вказувалося, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

За змістом договору строк позики - період, протягом якого позика передається у власність позичальнику, визначений договором. Початковий строк позики встановлений пунктом 2.3.4 договору. Строк позики може бути продовжено шляхом укладення сторонами відповідної додаткової угоди. У випадку укладення додаткової угоди щодо продовження строку позики за цим договором, проценти за користування позикою в період дії такої додаткової угоди нараховуються за спадною процентною ставкою (формула розрахунку якої визначена додатком № 1) на підставі фіксованого базового середньоденного розміру процентів за користування позикою (пункт 2.4.3); графік нарахувань визначається відповідною додатковою угодою.

Отже, погоджений у договорі позики строк кредитування складає в загальному 30 днів - до 25 березня 2022 року.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що в межах розрахункового періоду терміном 30 днів повинна застосовуватися фіксована базова процентна ставка у розмірі 1,99 % на день і іншого строку дії договору обумовлено не було. Нарахування процентів за користування коштами у порядку, встановленому статтею 1048 ЦК України, є правомірним (згідно з умовами цього договору) виключно по 25 березня 2022 року включно. З урахуванням часткового погашення заборгованості за договором, розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача в користь позивача становить 23 634,456 грн, з яких 14 907,06 грн заборгованість за тілом кредиту, 8727,39 грн заборгованість за процентів за користування позикою.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який був неодноразово продовжений та триває досі.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

У наданому позивачем розрахунку заборгованості міститься нарахування в порядку статті 625 ЦК України. Водночас, вказаний розрахунок проведений після введення Указом Президента України воєнного стану, а тому в порядку пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України нарахування процентів (неустойки) за статтею 625 ЦК України, які здійснені у період після 24 лютого 2022 року до 02 листопада 2022 року, є неправомірними та стягнуті бути не можуть.

З урахуванням положень підписаного сторонами договору позики строк кредитування закінчився 25 березня 2022 року, а тому зазначені ТОВ ФК ««Кредит-Капітал» відсотки, нараховані поза межами строку кредитування, до стягнення не підлягають.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд в складі колегії суддів відхиляє доводи апеляційної скарги на рішення суду у цій справі; неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неврахування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи не встановлено, тому апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишає без змін. Судові витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги, залишаються за позивачем у порядку, визначеному статтею 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» залишити без задоволення. Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 січня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 21 березня 2025 року.

Головуючий - суддя

Судді