ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3373/24
провадження № 6/753/184/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Гайової С.Г., приватного виконавця Мілоцького О.Л., розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника,

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника.

Обґрунтовуючи вимоги подання, приватний виконавець зазначив, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа № 753/3373/24 від 12 лютого 2025 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 1 268 967 грн.50 коп. - боргу за договором позики, три відсотки річних - 2 709 грн. 58 коп., інфляційну складову боргу - 18 156 грн. 62 коп., 1 289 грн. 83 коп. - судового збору, всього - 1 291 123 грн. 53 коп.

В межах примусового виконання встановлено наявність майна, належного боржнику на праві власності, а саме квартири, загальною площею 59,70 кв.м., житлова площа 40,80 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить боржнику на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Це майно перебуває в іпотеці та під забороною на підставі договору іпотеки, серія № 7043 від 29 липня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., іпотекодержатель ОСОБА_3 , яка є стягувачем у цьому ж виконавчому провадженні.

Як зазначає виконавець, за час примусового виконання боржнику неодноразово направлялись постанови, вимоги, виклики, однак станом на дату пред`явлення подання боржник вимоги не виконав, на контакт з приватним виконавцем не йде, пояснень щодо невиконання вимог виконавчого документу не надав, здійсненим виходом за адресою майна встановлено неможливість потрапити до об`єкту для проведення його опису і арешту. Також проведеними виконавчими діями не виявлено іншого майна боржника.

У зв`язку із викладеним приватний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням та просить задовольнити подання про примусове проникнення до об`єкта житлової нерухомості, квартири АДРЕСА_2 , яка належить боржнику на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія № 6-2105 виданий 06.06.2008р. державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, для здійснення опису та арешту майна боржника, з подальшою оцінкою.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 березня 2025 року справу передано на розгляд судді Якусику О.В.

У судовому засіданні приватний виконавець подання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Суд, заслухавши пояснення приватного виконавця, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича перебуває виконавче провадження № НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа № 753/3373/24 від 12 лютого 2025 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 268 967 грн.50 коп. - боргу за договором позики, три відсотки річних - 2 709 грн. 58 коп., інфляційну складову боргу - 18 156 грн. 62 коп., 1 289 грн. 83 коп. - судового збору, всього - 1 291 123 грн. 53 коп..

З метою забезпечення зобов`язань за договором позики від 29 липня 2021 року, стягнення заборгованості за яким було предметом спору у справі № 753/3373/24, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 29 липня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 7041,

Предметом іпотеки за цим договором є квартира АДРЕСА_2 , яка належить боржнику на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія № 6-2105 виданим 06 червня 2008 року державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

14 лютого 2025 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам виконавчого провадження відповідно до вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». Боржнику постанова про відкриття виконавчого провадження надсилалася за адресою, вказаною у виконавчому документів рекомендованим листом (трек номер 203), який згідно з даними перевірки статусу відстеження веб-сайту АТ «Укрошта» значиться як «вручений члену сім`ї».

Відповідно до відповіді № 251483496 від 14 лютого 2025 року з Державної фіскальної служби України інформація щодо боржника як фізичної особи- підприємця відсутня.

Згідно з відповіддю № 251483472 від 14 лютого 2025 року з Пенсійного фонду України підтвердженим останнім місцем роботи та отримання доходу боржником є Управління освіти Дарницької в місті Києві державної адміністрації, дата останнього нарахування 01 березня 2022 року.

З 01 березня 2022 року по теперішній час відсутня інформації щодо доходу боржника.

Відповіддю № 251483494 від 14 лютого 2025 року з Державної податкової служби України підтверджується відсутність інформації щодо доходу боржника.

На запит приватного виконавця МВС України повідомило про відсутність даних про зареєстровані за боржником транспортні засоби (відповіді № 251483493 від 14 лютого 2025 року)

14 лютого 2025 року виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника № НОМЕР_6 в межах суми стягнення 1 420 605,88 гривень та направлено її до банківських установ на опрацювання.

Згідно з наданою інформацією боржник має рахунки в банківських установах, а саме:

АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» НОМЕР_1 сума залишку на рахунку 0,00 гривень;

АТ «УКРСИББАНК» НОМЕР_2 сума залишку на рахунку 7 922,76 гривень;

АТ «СЕНС БАНК» НОМЕР_3 сума залишку на рахунку 0,00 гривень;

АТ «СЕНС БАНК» НОМЕР_4 сума залишку на рахунку 0,00 гривень.

Як заначив у судовому засіданні приватний виконавець, при здійсненні примусового виконання даного виконавчого документу, з банківського рахунку боржника стягнуто кошти в сумі залишку 7 922,76 грн.

20 лютого 2025 року виконавцем рекомендованим листом скеровано на адреси зареєстрованого місця проживання боржника та адресу місцезнаходження нерухомого майна боржника виклик № НОМЕР_6/396 на 28 лютого 2025 року, який згідно трек номеру відправлення - 428 вручений члену сім`ї (за адресою зареєстрованого місця проживання), інший виклик згідно трек номеру відправлення - 509 - невдала спроба вручення.

21 лютого 2025 року виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого встановлено, неможливість потрапити до об`єкту опису, а саме до квартири АДРЕСА_2 , про що складено Акт приватного виконавця від 21 лютого 2025 року.

03 березня 2025 року виконавцем скеровано на адресу боржника вимогу № НОМЕР_6/427 про надання доступу до об`єкта житлової нерухомості, квартири АДРЕСА_2 . Наведена вимога направлена боржнику рекомендованим листом, який згідно з трек номером відправлення - 850 - «невдала спроба вручення».

11 березня 2025 року приватним виконавцем повторно здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого встановлено, неможливість потрапити до об`єкту опису, про що складено Акт приватного виконавця від 11 березня 2025 року.

Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією на запит приватного виконавця надано відповідь № 341/26 від 27 лютого 2025 року про відсутність зареєстрованих фізичних осіб за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з наявними в матеріалах подання доказами, об`єкт житлової нерухомості - квартира АДРЕСА_2 , належить боржнику на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія № 6-2105 виданий 06 червня 2008 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець при здійсненні виконавчого провадження має певні права, в тому числі за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Згідно з частиною першою статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень органів (посадових осіб) вирішуюється судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Згідно зі статтею 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Разом з тим, конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до пункту 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайньою мірою з усіх заходів, що можуть бути застосовані для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо державним виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи. Подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця. Також, статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У рішенні Європейського суду «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року визначено що за змістом пункт 1 статті 6 Конвенції та згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях національних судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються і орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Як визначено пунктом 81 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 року № 1071), рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначками "Судова повістка", "Повістка ТЦК"), повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

Матеріали справи свідчать боржник ОСОБА_1 будучи обізнаною про наявність відкритого виконавчого провадження, на виклик приватного виконавця не відреагувала, не надає на його вимогу доступ до об`єкту нерухомості (предмету іпотеки) для проведення виконавчих дій з його опису та арешту з метою подальшої реалізації.

Норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя (відповідний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц, від 25 травня 2021 року у справі № 923/971/19).

З огляду на встановлені обставини, що підтверджується матеріалами подання, вбачається, що приватним виконавцем на дату звернення до суду вчинено всі активні дії з виконання виконавчого листа №753/3373/24 від 12 лютого 2025 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва у відкритому виконавчому провадженні НОМЕР_6, та не виявленого іншого майна, на яке можна звернути стягнення, а боржник законні вимоги виконавця ігнорує. Приватний виконавець під час примусового виконання неодноразово направляв вимоги про явку до виконавця та надання доступу до об`єкту нерухомого майна, здійснював виходи за адресою об`єкту нерухомого майна. Отже, боржник перешкоджає виконанню судового рішення, не виконує законних вимог приватного виконавця, що відображається у невиконанні вимоги доступу до квартири АДРЕСА_4 , що унеможливлює примусове виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, оскільки матеріалами подання приватного виконавця підтверджено, що боржник достовірно обізнаний про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір виконавця вчинити виконавчі дії, суд дійшов висновку, що подання приватного виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до володіння боржника обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 261, 439 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника задовольнити.

Надати приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Мілоцькому Олегу Леонідовичу дозвіл на примусове проникнення до володіння боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ), а саме об`єкта житлової нерухомості, квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.В. Якусик