Справа № 279/6853/24
провадження №2/279/202/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Коваленко В.П.

секретаря Зубкової І.М.

за участю :

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Рупс В.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростень цивільну справу №279/6853/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про встановлення факту припинення сімейних (шлюбних) відносин з певного часу , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суді із даним позовом до ОСОБА_3 , в якому просить встановити факт, що між подружжям ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично припинилися сімейні стосунки з грудня 2016 року.

В обрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що її покійний син ОСОБА_4 з вересня 2016 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 . Проте, з грудня 2016 року вони припинили спільне проживання і проживали окремо. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 загинув у хуторі Івашковському Суджанського району Курської області Російської Федерації. В даний час виникло питання про отримання відповідних грошових виплат як загиблого військовослужбовця. Позивач вважає, що зовсім "чужа" людина має отримати кошти за смерть сина.

Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження.

Представником відповідачки надано відзив на позов, в якому вона категорично заперечила позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала викладені вимоги з підстав викладених в позовній заяві, ствердила, що її покійний син проживав із відповідачкою протягом трьох місяців після реєстрації шлюбу та протягом трьох місяців у 2018 році після повернення сина із заробітків із Польщі . Одного дня вранці невістка ОСОБА_6 повела свого сина від першого шлюбу до дитячого садочку і більше додому не повернулася. Весь період син проживав у матері, відповідачка виїзджала на постійне місце проживання до Новогуйвинська Житомирського району, із її сином не спілкувалася, не складала йому речі коли він був мобілізований, не прийшла на похорони сина, не відвідувала могилку.

Представник відповідача адвокат Рупс В.О. позовних вимог не визнала, ствердила, що після 2018 року відповідачка також періодично проживала із ОСОБА_4 на орендованій квартирі в м. Коростень в районі Черемушок, періодично зустрічалися, він надсилав їй кошти під час служби в Збройних Силах , надсилав повідомлення в телефонному режимі, вони продовжували спілкуватись. На похорони не змогла прийти ,так як перебувала за кордоном.

Вислухавши пояснення сторін,свідків, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

13.09.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. Проживали нетривалий час у 2016 році та в 2018 році. Однак, шлюб не розірвали. ОСОБА_5 був призваний до лав Збройних Сил України 28 березня 2022 року.

Проходячи службу, ОСОБА_5 продовжував спілкуватись з дружиною, про що свідчить переписка в соцмережі ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 загинув при виконанні бойового завдання на хуторі Івашковський Суджанського району Курської області, РФ..

В даний час виник спір між сторонами щодо отримання грошових виплат за покійного військовослужбовця.

Свідок ОСОБА_8 ствердив суду , що він знає ОСОБА_9 з маленьких років, в один період він проживав з ОСОБА_6 в с. Горщик, потім вони перестали проживати . ОСОБА_10 їздив до Польщі на заробітки, весь час проживав у будинку матері. Коли приїздив у відпустку під час мобілізації, то він часто розмовляв з ним про військову справу, ОСОБА_6 біля нього ніколи не було.

Свідок ОСОБА_11 дав суду показання про те, що він тривалий час припинає свою корову на земельній ділянці ОСОБА_1 і ніколи не бачив там невістку, ОСОБА_10 постійно був один, проживав у будинку матері.

Свідок ОСОБА_12 показав суду, що прорживає по сусідству із сім"єю ОСОБА_13 , ОСОБА_10 дуже давно декілька місяців проживав із ОСОБА_6 . Їздив на заробітки до Польщі, коли приїзджав у відпустку, то ОСОБА_6 ніколи не було, він завжди був сам.

Свідок ОСОБА_14 дала суду покази про те, що вона з 2017 року зустручалась із іншим сином позивачки ОСОБА_15 , часто приїздила до свекрухи, ніколи там не бачила ОСОБА_6 , ОСОБА_10 завжди був сам. На похоронах ОСОБА_16 не було.

Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за зазистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 104 СК України підставами для припинення шлюбу є смерть одного із подружжя або оголошення його померлим, а також розірвання шлюбу . Основні юридичні наслідки припинення шлюбу як у першому, так і у другому випадку є однаковими - це припинення особистих та майнових відносин подружжя.

Згідно статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Зі змісту нормативних положень глав 7 та 8 СК України власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і особа не зобов`язана доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 року у справі № 6-843цс17.

Частиною 6 статті 57 СК України передбачено, що суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

В пункті 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що якщо за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно його членами не придбавалося, суд відповідно до п.6 ст.57 СК України може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин...

Відповідно сам по собі факт придбання спірного майна за час шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно вимог ст.120 СК України встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов"язків подружжя, які встановлені цим Кодексом.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що позивачем не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України, на підтвердження факту припинення шлюбних відносин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

За відсутності належного обгрунтування факту порушення права позивача, незалежно встановлених інших обставин справи, відсутні підстави для задоволення позову про встановлення юридичного факту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263, 265,268 ЦПК України, ст.ст.3, 104, 120 СК України ,суд

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про встановлення факту припинення сімейних (шлюбних) відносин з певного часу , відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст буде складено 31 березня 2025 року.

Суддя В.П. Коваленко

КОПІЯ. З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО