Справа 688/1345/25
№ 2/688/710/25
УХВАЛА
28 березня 2025 року м.Шепетівка
Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Стаднічук Н. Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про поновлення на посаді,
27.03.2025 до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Фонду державного майна України про поновлення на посаді виконувача обов`язків директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України» з дати винесення наказу Фонду державного майна України №337 28 лютого 2025.
27.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення вищевказаного позову шляхом зупинення дії наказу Фонду державного майна України від 28 лютого 2025 року № 337 у зв`язку з його очевидною незаконністю до набрання рішенням суду законної сили з приводу законності виданого наказу. В обґрунтування заяви послався на те, що 08.10.2024 його було звільнено з посади наказом Фонду державного майна України на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, а рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 22.01.2025 поновлено на посаді, проте відповідач 28.02.2025 видав повторно наказ про його звільнення, не чекаючи на результат розгляду справи про законність його звільнення у Хмельницькому апеляційному суді. Вважає, що оскільки Фонд державного майна України систематично видає очевидно протиправні накази про звільнення, існує очевидна реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частина перша статті 150 ЦПК України передбачає такі види забезпечення позову: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Верховний Суд в постанові від 15 січня 2019 року у справі № 915/870/18 зазначив, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
У постанові ВП ВС від 18.05.2021 у справі №914/1570/20 вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».
Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.
Судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу звільнення позивача з посади виконувача обов`язків директора Державного підприємства «Рихальське». При цьому після поновлення позивача на посаді за рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2025 року Фонд державного майна України повторно видав наказ про звільнення позивача з посади на підставі пункту 5 частини 1 статті 41 КЗпП України.
Разом з тим, позивач у своїй заяві про забезпечення позову лише продублював позовну заяву, проте не навів належного обгрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не зазначив, у чому полягає загроза невиконання рішенню суду чи утруднення його виконання, а послався лише на очевидну незаконність наказу Фонду державного майна від 28.02.2025, що не є підствою для забезпечення позову.
За таких обставин суд не вбачає підстав для забезпечення позову.
Керуючись статтями 150-153 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 28 березня 2025 року.

Суддя Н. Л. Стаднічук