Справа № 174/35/24
п/с № 2/174/7/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Троцько О.В.,

представника відповідача Григор`єва Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 25272,13 грн. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 11.02.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № D44.24224.004906260.

07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до боржників, зокрема до відповідача, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права такої вимоги.

Всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків.

Таким чином, у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № D44.24224.004906260 в розмірі 25272,13 грн., яка складається з наступного: 9251,50 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 16020,63 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконав зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу за договором та судові витрати по справі.

Ухвалою від 22.01.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалами від 15.03.2024 року, 03.07.2024 року, 23.10.2024 року задоволені клопотання представника відповідача про витребування документів.

Ухвалою від 21.02.2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача відмовлено.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позову заперечував, подав письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача зазначив, що позивач не надав до суду оригінал договору факторингу, тому не доведено перехід права вимоги від первісного кредитора до позивача. Крім того, розмір відсотків є завищеним.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.02.2019 року між ТОВ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № D44.24224.004906260. Кредитний договір підписано відповідачем. Долучено також підписані ним заяву-анкету, паспорт споживчого кредиту, договір добровільного страхування, графік платежів та інші додатки до договору (а.с. 5-18, 63-76).

07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до боржників, зокрема до відповідача, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права такої вимоги (а.с. 20, 21).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників №3 до Договору факторингу № 07072023 про відступлення права вимоги від 07.07.2023 року первісний кредитор АТ «Ідея Банк» передав право вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» по кредитному договору № D44.24224.004906260 від 11.02.2019 року, укладеному з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості у розмірі 25272,13 грн. (а.с. 22).

До позовної заяви долучено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № D44.24224.004906260 від 11.02.2019 року на загальну суму 25272,13 грн., яка складається з наступного: 9251,50 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 16020,63 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 19).

На виконання ухвал суду представником позивача через підсистему «Електроний суд» надано копії витягу з реєстру боржників № 3 договору факторингу, договору факторингу, додаток № 1 до договору факторингу, продовження додатку № 1 до договору факторингу, додаток № 2 до договору факторингу, які містять підписи представників сторін договору та відтиски печаток (а.с. 99-104, 120-125)

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 96 ЦПК України оригінали письмових доказів до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за клопотанням осіб, які їх подали, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу.

Отже, оригінали письмових доказів залишаються в матеріалах даної справи до набрання рішенням законної сили.

Частинами 1, 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Крім того, ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 1 статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором. Зобовязання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, повязаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Предметом договору факторингу згідно ст. 1078 ЦК України може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Відповідно до положень ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Представник відповідача ставить під сумнів дійсність договору факторингу, яким, зокрема, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. При цьому стороною відповідача не заперечується існування відповідних кредитних правовідносин чи зміст договору, яким вони регламентуються. До суду на виконання ухвали суду надано оригінал кредитного договору № D44.24224.004906260, заява-анкета, заява №D44.24224.004906260 про акцепт публічної оферти, паспорт споживчого кредиту, додаток до паспорту споживчого кредиту графік щомісячних платежів за кредитним договором, договір добровільного страхування життя на випадок смерті в результаті нещасного випадку, заява про акцепт, ордер-розпорядження № 1 про видачу кредиту, ордер- розпорядження № 2 про сплату страхового платежу підписані відповідачем, також надані засвідчені ОСОБА_1 копії його паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру.

Доказів наявності судових спорів щодо визнання зазначених правочинів недійсними матеріали справи також не містять.

Відтак позивач, надавши копію договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року та оригінали інших витребуваних доказів, що стосується відступлення прав вимоги за кредитним договором саме щодо відповідача, вправі розраховувати, що суд на підставі таких доказів матиме змогу встановити дійсні фактичні обставини у справі.

Суд також приймає до уваги, що саме кредитний договір є основним джерелом доказів щодо наявності кредитних правовідносин з відповідачем, так як визначає їх зміст, а договір факторингу, безумовно підтверджує наявність в останнього права вимоги до відповідача за укладеним з попереднім кредитором кредитним договором.

Таким чином, право вимоги за Договором № D44.24224.004906260 від 11.02.2019 року укладеним між первісним кредитором АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року. Як вбачається з кредитного договору, його підписано ОСОБА_1 , сторони надійшли згоди щодо всіх істотних умов. Отже з цього можна зробити висновок, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного кредитного договору. У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому у нього виникла заборгованість. Так, згідно наявного в матеріалах справи розмір заборгованості за кредитним договором становить 25272,13 грн., яка складається з наступного: 9251,50 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 16020,63 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Суд першої інстанції виходить з того, що проценти за користування кредитними коштами перевищують суму (тіло) кредиту, що є несправедливим, а розмір нарахованих процентів не відповідає принципам розумності, справедливості та пропорційності, а тому прийшов до висновку про необхідність зменшити заборгованість за процентами з 16020,63 грн. до розміру заборгованості за кредитом - 10000 грн.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором підлягають частковому задоволенню.

Відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір розмірі 2 044,59 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 76-81, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» , юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, IBAN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк», суму заборгованості за кредитним договором № D44.24224.004906260 від 11.02.2019 року в розмірі 19 251 (дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят одна) грн. 50 коп., яка складається з наступного: 9251,50 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 10000 грн. - сума заборгованості за відсотками.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 2 044,59 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст виготовлено 24.03.2025 року.

Суддя І.А.Ілюшик