Провадження №2/760/2943/25
Справа №275/900/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Зеленчуку М.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Леськівської сільської ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року позивач звернувся до Брусилівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 03.08.2023 матеріали справи передані за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі записів актів цивільного стану про народження 31.01.2023 зроблено відповідний запис №31, батьком якої є ОСОБА_1 .

Відповідач покладені на нього обов?язки щодо виховання та утримання дитини - не виконує, та не надав підтвердження поважних причин, через які він не забрав дитину з пологового відділення.

18.01.2023 працівниками КНП «Черкаська центральна районна лікарня» Червонослобіської сільської ради ОСОБА_8, ОСОБА_4 в присутності начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Леськівської сільської ради ОСОБА_9, фахівця із соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг» ОСОБА_10 та поліцейським офіцером громади ОСОБА_5 складено акт закладу охорони здоров?я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (мати або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров?я у зв?язку з написанням матір?ю заяви про відмову забрати дитину з пологового будинку.

Вказано, що дитина народжена в шлюбі відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 виданого Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10.05.2022. Місце перебування батька на момент народження дитини, зі слів матері, ОСОБА_6 , було невідомо, ймовірно він перебував у 3СУ.

Зазначено, що Службою у справах дітей виконавчого комітету Леськівської сільської ради разом з поліцейським офіцером громади ОСОБА_5 здійснено заходи, щодо захисту прав та законних інтересів дитини та заходи щодо встановлення відомостей про батька дитини, його місця проживання та повідомлення про обов`язок забрати дитину.

25.01.2023 на адресу батька АДРЕСА_1 рекомендованим листом було надіслано повідомлення № 12/01-18 про обов?язок забрати дитину та наслідки відмови.

Зазначено, що відповідно до інформації наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.03.2023 №6/14/795 будь-які відомості щодо проходження військової служби відповідачем в ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні.

Вказано, що реєстрація народження малолітньої дитини була здійснена начальником Служби відповідно до рішення виконавчого комітету Леськівської сільської ради від 27.01.2023 №04 «Про реєстрацію народження покинутої новонародженої дитини».

16.03.2023 виконавчим комітетом Леськівської сільської ради прийнято рішення №21 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній ОСОБА_3 ».

28.04.2023 рішенням виконавчого комітету Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №36 «Про призначення опіки над дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_3 » дитина була влаштована в сім?ю опікунів.

Зазначено, що батько вихованням дитини не займався, життям та здоров?ям не цікавився, матеріально не забезпечував до служби у справах дітей чи органу опіки та піклування Леськівської сільської ради чи старости Чорнявського старостинського округу із заявою про повернення дитини не звертався, долею дитини не цікавився.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на користь малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 12.09.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу 15-денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Конверт, який направлявся відповідачу повернувся до суду без вручення за закінченням терміну зберігання.

На день ухвалення рішення, відповідач своїм правом не скористався, відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 10.05.2022 зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №450 від 10.05.2022.

З наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження від 31.01.2023, виданого Черкаським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 31, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 . Батьком дитини вказаний - ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_6 .

Відповідно до заяви батьків (матері або батька), інших родичів або законного представника про відмову забрати дитину з полового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 18.03.2023 ОСОБА_6 відмовилась забирати ОСОБА_3 з полового будинку.

Реєстрація народження малолітньої дитини ОСОБА_3 була здійснена начальником Служби відповідно до рішення виконавчого комітету Леськівської сільської ради від 27.01.2023 №04 «Про реєстрацію народження покинутої новонародженої дитини».

16.03.2023 виконавчим комітетом Леськівської сільської ради прийнято рішення №21 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній ОСОБА_3 ».

28.04.2023 рішенням виконавчого комітету Великохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №36 «Про призначення опіки над дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_3 » встановлено опіку над дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначено опікуном над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач, посилаючись на те, що відповідач вихованням дитини не займається, життям та здоров?ям не цікавиться, не приймає матеріальної участі в утриманні доньки, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 , на що суд зазначає наступне.

Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.ч. 7, 10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Згідно ч. 3 ст. 193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Виходячи з того, що відповідач працездатний, може працювати та утримувати свою малолітню доньку, зобов`язаний до цього законом, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими.

З огляду на викладене вище, враховуючи вимоги чинного законодавства та надані позивачем докази, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду.

Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Крім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідачів на корить держави підлягає стягненню по 1073,60 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 84, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ( НОМЕР_3 )) аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.2023, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.А. Усатова