Справа № 303/9713/25
2/303/2073/25

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01 квітня 2025 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої-судді Гутій О.В.
за участю секретаря судового засідання Зарева А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у майні та визнання права власності,-
Позовні вимоги мотивує тим, що власниками квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 (4/9 частки) та ОСОБА_3 (5/9 частки).
Зазначає, що позивач систематично сплачує комунальні послуги, однак квартира знаходиться у жахливому стані, занедбана та потребує капітального ремонту та відповідач не має наміру вкладати кошти у ремонт, в той час як позивач, не маючи іншого житла, бажає провести ремонт у наявній квартирі. Зважаючи на те, що відповідач сама її не використовує, не бажає домовлятись в позасудовому порядку, позивач змушена вирішувати даний спір в судовому порядку з метою припинення права відповідача на частку у праві власності на квартиру та земельну ділянку.
Таким чином, оскільки сторони є власниками квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а саме ОСОБА_1 (4/9 частки) та ОСОБА_3 (5/9 частки), однак без згоди відповідача, ОСОБА_1 не в змозі вчиняти які-небудь дії відносно даного нерухомого майна, це створює позивачу перешкоди у користуванні та розпоряджанні належною їй частиною будинку. Водночас частка, яка належить відповідачу є такою, що не може бути виділена в окремий об`єкт нерухомості.
Отже, зважаючи на те, що частка відповідача не може бути виділена в натурі, частина домоволодіння є неподільною, спільне користування нею неможливе, тому припинення права відповідача на 5/9 частки у домоволодінні, що перебуває у спільній частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації на користь відповідача не завдасть істотної шкоди відповідачу, у зв`язку з чим позивач просить позов задоволити.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, натомість представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, при цьому позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечила.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила та не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, беручи до уваги, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами.
Суд, дослідивши матеріали справи та додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В силу положень ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не випливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Як передбачено ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Таким чином, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 15.05.2013 року № 6-37 цс 13, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для усіх судів України. При цьому висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном.
Втручання у право власності може бути виправданим згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і буде відповідати усталеній прецедентній практиці Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»), якщо воно здійснено: з метою врегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності.
Відповідно до договору дарування від 27 лютого 2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівького районного нотаріального округу Щербан О.П., зареєстровано в реєстрі за № 42, ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла в дар 4/9 часток квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9).
Згідно з інформаційною довідкою № 894 від 01.11.2024 року, виданою КП МБТІ та ЕО встановлено, що відповідно до даних інвентарної справи № 3176 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 зареєстрований на праві приватної власності за: ОСОБА_6 - приміщення №1 згідно з свідоцтва про право власності виданого Мукачівським УМГ від 21.04.2005 року на підставі рішення № 105 МВК; квартира АДРЕСА_5 зареєстрована за ОСОБА_3 - 5/9 частини, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.07.1996 року, виданого Мукачівською ДНК по реєстру № 1-4891, а 4/9 частки квартири належать ОСОБА_1 , згідно договору дарування від 27.02.2024 року, виданого приватним нотаріусом Мукачівського РОН Щербан О.П. Вказане підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а.с.13, 14).
Отже, співвласниками кватири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 (4/9 частки) та відповідач ОСОБА_7 (5/9 частки).
Згідно з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 004453, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 передано для будівництва та обслуговування жилого будинку у спільну сумісну власність: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , як співвласникам будинку (а.с. 15).
Відповідно до висновку судового експерта судової оціночно-будівельної експертизи № 712/09-24 від 19.10.2024 року встановлено наступне: розподіл квартири АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яким належить відповідно 4/9 та 5/9 частки цієї квартири, в ідеальних частках або з незначним відхиленням від ідеальних часток, є технічно неможливим, через неможливість організації двох окремих квартир з мінімальним набором необхідних підсобних приміщень для обох співвласників та через неможливість утворити ізольовані входи для двох квартир, які б утворились на місці існуючої квартири АДРЕСА_5 .
Також неможливим є і встановлення між зазначеними співвласниками й порядку користування вказаною квартирою в їх ідеальних частках чи з незначним відхиленням від цих ідеальних часток, з виділенням кожному із співвласників по одній житловій кімнаті і передачею всіх підсобних приміщень цієї квартири в їх спільне користування.
Нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 - за визначенням статті 183 Цивільного кодексу України є неподільним майном.
Також, в ході експертизи було встановлено, що технічний стан квартири АДРЕСА_1 за експлуатаційними властивостями за визначеннями п. 5.3.4 ДСТУ 9273:2024 «Настанова щодо обстеження будівель і споруд для визначення та оцінювання їхнього технічного стану» в цілому відноситься до категорії «4» «аварійний». На це вказує зона обвалу перекриття в приміщенні закритої веранди цієї квартири, яке стало можливим через постійне намокання цього елемента опадовими водами в зв`язку з наявними в покритті покрівлі дефектами. В зв`язку з дефектами в покритті покрівлі, ушкодженими можуть бути й дерев`яні елементи покрівлі.
Щодо питання стосовно вартості майна, зокрема квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та земельної ділянки, яка знаходиться під даною квартирою, експертом встановлено, що ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , в частках 4/9, що належить ОСОБА_1 , та 5/9, що належить ОСОБА_3 , станом на час проведення даної експертизи без урахування коштів по сплаті податку на додану вартість (ПДВ), складає: 832 152,56 грн.; у разі передачі квартири АДРЕСА_1 у власність співвласника ОСОБА_1 , розмір компенсації, яку цей співвласник має сплатити на користь співвласника ОСОБА_3 , без урахування коштів на сплату податку на додану вартість (ПДВ) в цінах станом на час проведення даної експертизи становить: 462 306,98 грн.
Згідно з платіжними інструкціями від 11.12.2024 року та 12.12.2024 року ОСОБА_1 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Закарпатській області внесено 567 064,55 грн., що і становить вартість 5/9 частки квартири та 1/3 земельної ділянки (а.с.84-85).
Таким чином судом встановлено, що квартира та земельна не можуть бути виділені в натурі, спільне володіння і користування майном є неможливим, припинення права власності відповідача на його частку не завдасть істотної шкоди її інтересам, оскільки така в будинку не проживає, а отже є всі необхідні підстави для припинення права відповідача на частку у спільному майні.
Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 356, 361, 365 ЦК України, суд -
УХВАЛИВ :
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у майні та визнання права власності задоволити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 6886,85 (шість тисяч вісімсот вісімдесят шість гривень вісімдесят п`ять копійок) гривень судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 .

Рішення виготовлено 02 квітня 2025 року.

Головуюча О.В.Гутій