Справа № 358/1705/23
Провадження № 2/369/1362/25
10.03.2025 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І.О.,
за участю секретаря Маснюк А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 358/1705/23 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
У жовтні 2023 року представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України Бутенко М.О. звернулася до Богуславського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 серпня 2020 року трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ford», державний номерний знак « НОМЕР_1 » порушила правила дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем «Renault», державний знак « НОМЕР_2 ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.
Як зазначає позивач, згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №369/9907/20 від 27 серпня 2020 року відповідача було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди.
Позивач вказує, що на виконання вимог Закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.
Зазначає в позовній заяві, що потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала усі необхідні документи, надання яких передбачається ст.35 Закону України №961-IV, зокрема заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі.
Так, відповідно до Звіту №8034/03/21 встановлено, що вартість відновлювального ремонту «Renaut», державний номерний знак « НОМЕР_2 » становить 40 633,86 грн. Витрати на збір документів складають: 1 550,00 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 42 182,06 грн.
На думку позивача, відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду, у зв`язку з вищевикладеним, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 42 182,06 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.
Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 21 листопада 2023 року справу було передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 грудня 2023 року справу передано для розгляду судді Дубас Т.В.
Ухвалою судді Дубас Т.В. Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2023 року цивільну справу прийнято до провадження та відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. щодо повторного автоматичного розподілу справи № 992 від 16 вересня 2024 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2024 року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Волчко А.Я.
Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. щодо повторного автоматичного розподілу справи № 1274 від 30 вересня 2024 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 01 жовтня 2024 року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Фінагеєвій І.О.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 жовтня 2024 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено судове засідання.
Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив. У позові просив проводити судове засідання без його участі, позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення про дату та час судового розгляду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав. Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин суд приходить до висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 07 серпня 2020 року о 16 годині 10 хвилин вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, а саме: керуючи транспортним засобом Ford Transit, державний номерний НОМЕР_3 , по вулиці Київська, 2Г в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, не обрала безпечної швидкості руху, не дотрималась дистанції та здійснила зіткнення з автомобілем Reno Dokker, державний номерний знак НОМЕР_2 , - яким керував ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративне правопорушення, за що статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 серпня 2020 року у справі №369/9907/20 Відповідача визнано винною за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ДПР 18 №435066 від 07 серпня 2020 про адміністративні правопорушення) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.
Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).

На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ

01 березня 2021 року ОСОБА_2 , який на момент дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до довідки №38 від 16 лютого 2021 року та наказу №602-К від 05.07.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСО-АВТОТЕХНІКС», являвся працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСО-АВТОТЕХНІКС» на посаді водія автотранспортних засобів транспортно-експедиторського відділу регіонального відділення «Київ-Вишневе» та за яким закріплено автомобіль марки Renault Dokker, державний номер НОМЕР_2 , звернувся в МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 07 серпня 2020 року.

21 жовтня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСО-АВТОТЕХНІКС», що є власником транспортного засобу «RENAULT DOKKER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , звернулося в МТСБУ із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 07 серпня 2020 року.

Транспортний засіб «RENAULT DOKKER» 2018 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_2 на час ДТП був забезпечений полісом №5727370, страховик ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Згідно зі звітом про оцінку транспортного засобу вантажного автомобіля Renault моделіDokker реєстраційний номер НОМЕР_2 (справа №47578) дата оцінки 07 серпня 2020 року, дата завершення звіту 10 березня 2021 року вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу: вантажного автомобіля Renault Dokker реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 40 633,86 грн без ПДВ.

Відповідно до ремонтної калькуляції №8034/03/21 від 09 березня 2021, загальна вартість відновлювального ремонту становить 57 889,68 грн. без врахування ПДВ.

Відповідно до наказу МТСБУ №3.1/8175 від 01 листопада 2021 року. про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕСО-АВТОТЕХНІКС» у справі №74578 та довідки №1 від 29 жовтня 2021 року про розмір відшкодування шкоди склав 40 632,06 грн., яке МТСБУ було сплачено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСО-АВТОТЕХНІКС» згідно платіжної інструкції за №1106315 від 02 листопада 2021 року.

Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на дослідження КТЗ, а саме: на оплату послуг аваркома (експерта) в розмірі 1 550,0 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №942251 від 18 березня 2021 року.

Відповідачем будь-яких доказіввідшкодування позивачу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою не надано.

01 січня 2025 року вступив в дію новий закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №3720-IX (далі Закон №3720-IX). Відповідно підп.14 п.3 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону № 3720-IX встановлює, що дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Жодне положення цього Закону не може збільшувати будь-які зобов`язання за будь-якими випадками, що мають ознаки страхових випадків за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, укладеними відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 1, ст. 1 із наступними змінами).

А відтак, суд зазначає, що при вирішенні даного позову по суті застосуванню підлягають положення Закону, який діяв на час виникнення спірних правовідносин (Закон № 1961-IV в реакції від 01.07.2024 року зі змінами до 01.01.2025 року, далі - Закон № 1961-IV). Згідно з п. 21.1 ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Суд встановив, що на виконання вимог Закону № 1961-IV цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.

Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третімособам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV).

Згідно з підп. а п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі.

Право вимоги до особи, винної у завданні шкоди, виникає у постраждалої особи на підставі ст. 1166 ЦК України, якою встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Це право вимоги перейшло до позивача через дію ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»: «до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки».

За правилами ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).

Згідно зі ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9,22-28,35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ч. 2 ст. 82 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону;

Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача завдану шкоду.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача.

Відповідно до ст.ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-82, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму завданої шкоди в порядку регресу у розмірі 42 182,06 (сорок дві тисячі сто вісімдесят дві) грн. 06 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про позивача: Моторне (транспортне) страхове бюро України, , адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8.

Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА