УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року місто Чернігів

Справа №751/6575/15-ц

Провадження №6/751/283/25

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Стрижак В. П.

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент»

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА», Боднарська Ольга Олегівна, про заміну сторони у справі, -

Встановив:

І. Стислий виклад позиції заявника

ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося до суду із заявою про заміну сторони Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» на його правонаступника - ТОВ «Брайт Інвестмент» у справі №751/6575/15 (а.с.86).

Заявлені вимоги мотивує тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова у справі №751/6575/15 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованість за кредитним договором. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист. Згідно договору факторингу №09-П від 27.09.2024 та договору відступлення прав вимоги від 01.10.2024, укладеного між ТОВ «ОТП Факторинг України» та ТОВ «Фінансова компанія «ПОЗИКА», до останніх перейшло право вимоги заборгованості за кредитним договором №ML-N00/021/2008 від 11.06.2008 та договором іпотеки №ML-N00/021/2008 від 11.06.2008. Надалі право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, де боржником є ОСОБА_1 , згідно договору факторингу №10/2024-Б від 01.10.2024 та 07.10.2024 перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент». У зв`язку з цим, відповідно до положень ст.55 ЦПК України та ст.512 ЦК України, наявні підстави для заміни сторони стягувача у справі.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 18.02.2025 призначив заяву до розгляду.

Представник заявника та представники заінтересованих осіб ТОВ «ОТП Факторинг України», ТОВ «Фінансова компанія «ПОЗИКА» в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку. Представник заявника просив проводити розгляд справи без участі представника ТОВ «Брайт Інвестмент».

Суд визнав можливим розглянути справу за їх відсутності, оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 442 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача.

У судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_1 заяву не визнала, просила відмовити у задоволенні.

Суд, відповідно до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України, 26.03.2025 оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відклавухвалення та проголошення судового рішення, оголосив дату та час його проголошення 31.03.2025 року о 08 год 50 хв.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 жовтня 2015 року позов ТОВ «ОТП Факторинг України» задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором №ML-NOO/021/2008 від 11 червня 2008 року у розмірі 24 155,85 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення (1 долар = 21,2156 грн) - 512 480 (п`ятсот дванадцять тисяч чотириста вісімдесят) грн. 85 коп та 512 480 (п`ятсот дванадцять тисяч чотириста вісімдесят) грн 85 коп пені за прострочення виконання зобов`язань (а.с.72-76).

На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист №751/6575/15, який направлений 07.12.2025 ТОВ «ОТП Факторинг України» та отриманий 11.12.2015 (а.с.84-85).

27.09.2024 між ТОВ «ОТП Факторинг України» та ТОВ «Фінансова компанія «ПОЗИКА» укладено договір факторингу №09-П, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг України» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ПОЗИКА», а ТОВ «Фінансова компанія «ПОЗИКА» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №ML-NOO/021/2008 від 11.06.2008, де боржником є ОСОБА_1 (а.с.106-108).

Також 01.10.2024 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою О.І. за р.№351 (а.с.109-110).

Крім того, 01.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Позика» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу №10/2024-Б за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Позика» відступило на користь ТОВ «БрайтІнвестмент» право вимоги за кредитним договором № ML-N00/021/2008 від 11.06.2008, де боржником є ОСОБА_1 (а.с.114-119).

07.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Позика» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В. за р.№1157 (а.с.120-123).

Відповідно до інформації із автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 26.03.2025 відсутні відомості про відкриті виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 , де стягувачем є ТОВ «ОТП Факторинг України» чи ТОВ «Брайт Інвестмент» (а.с.150).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав внаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 08 лютого 2022 року (справа № 2-7763/10) у пунктах 92-95: «Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва».

Враховуючи висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, суд вважає, що правонаступник стягувача може звернутися до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-V111, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року та діяв на час звернення заявника до суду, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені у вказаних правових нормах, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001р. у справі № 3-рп/2001).

Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-V111 набрав чинності 05 жовтня 2016 року. Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення даного Закону, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Судове рішення у даній справі набрало законної сили 21.11.2015, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 21.11.2018.

Матеріали справи містять відомості про направлення позивачу виконавчого листа засобами поштового зв`язку. Натомість в матеріалах справи відсутні дані про реалізацію позивачем своїх прав на пред`явлення виконавчого листа до виконання в межах визначеного законом строку. Також у базі даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відсутні дані про виконавче провадження щодо виконання вказаного рішення суду.

Отже, строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання сплив ще до придбання ТОВ «Брайт Інвестмент» права вимоги до ОСОБА_1 у даній справі.

Новим кредитором ТОВ «Брайт Інвестмент» при зверненні до суду із заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником не вказано і не надано доказів щодо наявності виконавчого провадження, також не було поставлено питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, який сплив у 2018 році.

Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав можливості відкриття виконавчого провадження, яке не було відкрито, позбавлене процесуальної мети. Таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Ураховуючи, що строки подання виконавчого листа сплили і заявником не ставилось питання щодо поновлення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для заміни сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 258, 260, 354-355, 442 ЦПК України, ст.11, 512 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

Ухвалив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА», ОСОБА_1 про заміну сторони у справі відмовити повністю.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н. В. Маслюк