ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7506/24 Номер провадження 22-ц/814/823/25Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Секретар: Пєшков В.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 24 вересня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача АТ КБ «Приват Банк» про зобов`язання вчинити певні дії, у якому просила зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок коштів у сумі 18 897, 22 грн. на картці платіжної системи «Visa» № НОМЕР_3 «Золота для виплат» АТ КБ «Приватбанк», користувачем якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тел.. НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 є власницею банківської картки платіжної системи «Visa» № НОМЕР_3 «Золота для виплат» (гривня) АТ КБ «Приватбанк», строк використання до червня 2025 року. 29 березня 2023 року на мобільний номер ОСОБА_1 .. НОМЕР_2 почали надходити телефонні дзвінки з номерів НОМЕР_4 та НОМЕР_5 . Надалі ОСОБА_1 стали надходити повідомлення з системи «Приват24» про переказ з картки № НОМЕР_3 грошових коштів. Всього було здійснено 13 транзакцій на загальну суму 18 897,22 грн. В цей проміжок часу особисто ОСОБА_1 не входила у свій аккаунт в системі «Приват24», не здійснювала за власної волі перекази коштів чи поповнення картки, чи інше розпорядження своїми грошовими коштами, які були на картці. 29 березня 2023 року ОСОБА_1 зателефонувала на номер 3700 -телефонна лінія підтримки клієнтів «Приватбанку» та повідомила оператору про списання з картки № НОМЕР_3 вказаних коштів поза її волею.

Після дзвінка на 3700 вона отримала повідомлення, що в зв`язку з намаганням списати кошти з її картки трьома різними особами, всі її картки та аккаунт в системі «Приват24» заблоковані. Позивач звернулась до поліції та за її заявою 07.04.2023 року внесено відомості до ЄДРДР за № 0001093 від 07.04.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України та розпочато досудове розслідування. Втрачений не з її вини залишок коштів по цій картці підлягає безумовному відновленню. 11.06.2024 року через адвоката Осадчого А.В. на електронні адреси АТ «КБ «Приватбанк» була направлена досудова претензія з вимогою про відновлення залишку коштів у сумі 18 897, 22 грн. на картці платіжної системи «Visa» № НОМЕР_3 «Золота для виплат» АТ КБ «Приватбанк», яка залишилася без відповіді, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 24 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 - задоволено.

Зобов`язано Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» відновити залишок коштів у сумі 18 897, 22 грн. на картці платіжної системи «Visa» № НОМЕР_3 «Золота для виплат» АТ КБ «ПриватБанк», користувачем якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тел.. НОМЕР_2 .

Стягнуто із Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 968 грн. 96 коп.

В апеляційному порядку рішення оскаржив відповідач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». Скарга мотивована тим, що рішення є незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Скаржник вказує, що правовідносини у даній справі регулюються Положенням «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705. Пунктом. 12 розділу VI "Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками" постанови Національного банку України № 705 від 05.11.2014 року "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів" визначено, що емітент має право прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного електронного платіжного засобу, а також про вилучення електронного платіжного засобу за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне використання електронного платіжного засобу та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності платника виконати своє зобов`язання щодо сплати кредиту та процентів за ним, в інших випадках, установлених договором.

Відповідно до пунктів 1, 2, 6 розділу VI „Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками" затвердженої Постановою Правління НБУ від 05.11.2014 р. № 705 „Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів", то користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/ або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором.

До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Згідно з пунктом 14.16 статті 14 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Оскільки ОСОБА_1 повідомила банк про факт транзакцій вже після проведення спірних транзакцій, Позивач має особисто нести цивільно-правову відповідальність. В архівах банку не виявлено звернень Позивача з дорученням про постанову карти в СТОП ЛИСТ платіжної системи, або з вимогою про блокування картки до моменту зняття коштів.

У зв`язку із вказаним скаржник просить скасувати рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 24 вересня 2024 року , та постановити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 видано картку платіжної системи «Visa» № НОМЕР_3 «Золота для виплат» (а.с.11), з якої було здійснено зняття коштів, що підтверджується копіями скриншоту (а.с.13).

З скриншоту системи Приват24 вбачається, що ОСОБА_1 отримано повідомлення про те, що виявлено нетиповий вхід у ваш акаунт Приват24. Пристрій - Personal computer, операційна система Windows, версія 10.0 IP-ІНФОРМАЦІЯ_2, ім`я провайдера Teleradiocompany Telelan LLC, дата і час входу 29.03.2023 05:15, Ukraine, Stryi» (а.с.16).

ОСОБА_1 зверталась через до АТ «Приват Банк» щодо незаконного списання сторонніми особами грошових коштів з її рахунку та їх повернення (а.с.12,15), однак кошти на рахунок останньої на час звернення до суду не повернуто.

Представник ОСОБА_1 - Осадчий А.В. 06.04.2024 р. звернувся до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за фактом незаконного зняття коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 (а.с.19-20).

З копії Витягу з ЄРДР № 0001093 від 07.04.2023 року вбачається, що за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Осадчого А.В. внесено відомості до ЄРДР за ч. 4 ст. 185 КК України та розпочато досудове розслідування (а.с.18).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно з ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч.3 ст.1068 ЦК України банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Згідно з ч.1 ст.1971 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком за рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.3 ст.1092 ЦК України якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, , що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку а банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно з п.2 розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року № 705, емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу.

Відповідно до п.3 розділу 6 Положення банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснення операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.

Згідно з п.5 розділу 6 Положення користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися.

Пунктом 7,8 розділу 6 Положення визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжної операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Відповідно до п.9 розділу 6 Положення користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фактичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян» (п.10 розділу 6 Положення).

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

У постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 751/6050/18 Верховний Суд виснував, що сам по собі факт коректного вводу даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши, що АТ КБ «Приватбанк» 29 березня 2023 року здійснив банківські операції щодо списання коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 без розпорядження останньої, при цьому відповідач не довів належними та допустимими доказами обставини, які б безспірно доводили, що позивач, як користувач платіжної кратки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до відомостей щодо картки, особового рахунку, акаунту чи додатку «Приват24» незаконному використанню номеру картки , CVV-коду та терміну дії чи іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжну операцію, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за таких обставин відповідальність за виконану платіжну операцію має нести банк.

Повідомивши банк одразу про несанкціоноване списання грошових коштів, ОСОБА_1 виконала свій обов`язок.

Суд першої інстанції, встановивши факт звернення позивача до банку одразу після виявлення несанкціонованого списання грошових коштів, а також її звернення до правоохоронних органів з приводу вчинених шахрайських дій, дійшов правильного висновку про те, що ці обставини свідчать про відсутність у позивача волі на вчинення такого перерахування.

З урахуванням повідомлення користувача картки про вчинення третіми особами шахрайських дій 29 березня 2023 року , шляхом телефонних дзвінків на номер НОМЕР_4 (04:19) та 3700 (05:27) що належать АТ «ПриватБанк», сам по собі факт коректного вводу даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, на що посилається відповідач в обгрунтування своїх заперечень, не підтверджує достовірно ту обставину, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжну операцію.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач має відновити залишок коштів на картковому рахунку позивача до того стану, в якому він перебував перед виконанням транзакцій, які були здійснені 29 березня 2023 року.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 24 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя : В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов