Справа № 202/1973/25
Провадження № 2/202/2349/2025
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

24 березня 2025 року. Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Бєльченко Л.А., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до держави російської федерації про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

25.02.2025 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з цим позовом до відповідача, в котрому просив стягнути з держави російської федерації на його користь на відшкодування моральної шкоди 35 000,00 євро (еквівалент у гривні 1 504 272,00 грн.).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2025 року головуючим суддею для розгляду даної справи визначено суддю Бєльченко Л.А.

Згідно із частиною 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою - в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру (1 211,20 грн.) прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів (15 140,00 грн.) прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові КЦС ВС від 28 листопада 2018, у справі № 761/11472/15-ц, вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Проте позивачем не виконано зазначені вимоги закону, до позовної заяви не додано документ на підтвердження сплати судового збору за вимогу майнового характеру у розмірі 15 140,00 грн., що не відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір».

У позовній заяві ОСОБА_1 було зазначено, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Як вбачається зі змісту вищевказаної норми, у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, позивачі мають звільняються від сплати судового збору виключно тоді, коли такі обставини призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Проте доказів вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно, позивачем не додано. Як вбачається із долучених до позовної заяви доказів, позивач зареєстрований та постійно проживає в м. Дніпрі.

Отже, відсутні підстави вважати, що позивач в силу вимог п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26.02.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до держави російської федерації про відшкодування моральної шкоди було залишено без руху.

Позивачеві було надано строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

19.03.2025 року від ОСОБА_1 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява, в котрій останній повторно зазначив, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, ОСОБА_1 не було усунуто недоліки, зазначені в ухвалі судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26.02.2025 року, а саме, не сплачено судовий збір у розмірі 15 140,00 грн.

За таких обставин, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачеві.

Згідно із ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки недоліки, викладені в ухвалі судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26.02.2025 року, не були усунені у визначений строк, позивачем не сплачено судовий збір у розмірі 15 140,00 грн., позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до держави російської федерації про відшкодування моральної шкодивважати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня складення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Бєльченко Л.А.