Справа № 355/2141/24
Провадження № 2/355/214/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» Бачинського Остапа Михайловича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики на умовах фінансового кредиту.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» Бачинський О.М. з позовною заявою у якій попросить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №14 від 31 серпня 2020 року в розмірі 15 923гривень 58 копійок на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф». Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» понесені судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2422 гривень 40 копійок та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 7000,00 гривень.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та відповідач ОСОБА_1 укладено адоговір про надання позики на умовах фінансового кредиту №14. Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті www.forzacredit.com.ua підписано електронним цифровим підписом ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та акцептована відповідачем ОСОБА_1 31 серпня 2020 року шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч.6 і 12 п.1 ст.3 ст.12 п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1 ст.205 ЦК України). Заяви-формуляра про акцептування оферти №14 від 31 серпня 2020 року про прийняття пропозиції ТОВ «Фінансова компанія «Форза» укласти договір про надання позики на умовах фінансового кредиту на визначених умовах. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки НОМЕР_1 на картку в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 4298,00 гривень, однак від суми позики зазначеної у договорі при перерахуванні знімалися комісія як за переказ так і зарахування коштів, відповідно відповідачу фактично зараховано на картку суму 4000,00 гривень На умовах договору позики п.п.5.1. п.5) кредитодавець надало відповідачу грошові кошти(кредит) у гривні на умовах передбачених договором позики №14 у розмірі 4298,00 гривень, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених договором позики кінцевим терміном погашення не пізніше 14 вересня 2020 року, процента ставка в день складає 0.01% та процентною ставкою 2,5% за кожен день, яка застосовується у разі прострочення користування коштами поза межами строку дії договору позики. Кредитодавець своє зобов`язання за договором позики виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договором позики. відповідач погасив проценти за користування кредитом в сумі 6,45 гривень, та проценти за прострочення, внаслідок чого оформив 15 вересня 2020 року пролонгацію кредиту, що передбачено п.п.5.9 п.5 договору позики, та в подальшому продовжив, користування коштами в розмірі 4298,00 гривень, ще на 15 днів, кінцева дата погашення кредиту 30 вересня 2020 року. в подальшому відповідач в друге погасив проценти за користування кредитом в сумі 1192,65 гривень внаслідок чого оформив 30 вересня 2020 року пролонгацію кредиту, що передбачена п.п.5.9 п.5 договору позики, та в подальшому продовжує користування коштами в розмірі 4298,00 гривень, ще на 14 днів, кінцева дата погашення кредиту 14 жовтня 2020 року. Відповідач в третє погасив проценти за користування кредитом, в сумі 1113,14 гривень, внаслідок чого оформив 14.10.2020 року пролонгацію кредиту, що передбачена п.п.5.9 п.5 договору позики, та в подальшому продовжив користуватися коштами в розмірі 4298 гривень, ще на 15 днів кінцева дата погашення кредиту 29 жовтня 2020 року. відповідач в четверте погасив проценти за користування кредитом в сумі 1192, 65 гривень та на назначену частину тіла основного кредиту в сумі 5,35 гривень, внаслідок чого оформив 29 жовтня 2020 року пролонгацію кредиту, що передбачено п.п.5.9 п.5 договору позики та в подальшому продовжив користування коштами 13 листопада 2020 року. Відповідач в п`яте погасив проценти за користування кредитом в сумі 1032,33 гривень внаслідок чого оформив 13 листопада 2020 року пролонгацію кредиту, що передбачено п.п.5.9 п.5 договору позики, та в подальшому продовжив користування коштами в розмірі 4292,65 гривень, ще на 13 днів кінцева дата погашення кредиту 26 листопада 2020 року. відповідач в шосте погасив проценти за користування кредитом в сумі 1191, 15 гривень внаслідок чого оформив 26 листопада 2020 року пролонгацію кредиту, що передбачено п.п.5.9 п.5 договору позики, та в подальшому продовжував користування коштами в розмірі 4292, 65 гривень. ще на 15 днів. Відповідач не виконав свої зобов`язання: всього здійснив оплату на суму 7027,37 гривень після чого припинив вносити платежі, передбачені умовами договору позики.

30 червня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» уклали договір факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021 року згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб , які являються боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Форза» включно і до відповідача ОСОБА_1 порядковий номер 1367. У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором позики станом на 24 жовтня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 14837, 99 гривень, що складається з залишок заборгованості за тілом 4000,00 гривень, залишок заборгованості по процентам за користування 1109.94 гривень, залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору(нараховано новим кредитором за період 01 червня 2021 року по 28 вересня 2021 року)-9000,00 гривень. інфляційне збільшгення-728 гривень 05 копійок (нараховано новим кредитором за період 12 грудня 2020 по 23 лютого 2022 року)

Представник позивача від ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до судового засідання не з`явився однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує просить задовольнити. у разі неявки до суду відповідача не заперечує проти розгляду справи заочно.

Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, однак повідомила суд про можливість розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріли справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав, а саме:

Відповідно до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

На підставі ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З копії договору та заяви-формуляр про акцептування оферти про надання позики на умовах фінансового кредиту №14 від 31 серпня 2020 року слід, що між ТОВ « Фінансова компанія «Форза» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту, який був укладений в письмовій формі з накладанням електронних підписів, одноразовим ідентифікатором в онлайн-режимі на офіційному сайті товариства за допомогою засобів електронного зв`язку. Загальній розмір кредиту 4298,00 гривень на 15 днів. 0.01% строк дій договору з 31 серпня 2020 року по 14 вересня 2020 року на споживчі цілі., процентна ставка 0,01, процентна ставка в день у разі користування кредитом позва межами строку дії договору 2.50.Підпис одноразовий ідентифікатор у412387е.(а.с.9)

Як слід з копії паспорту споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит з якого слід, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, з інформацією щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, з порядком проведення кредиту підписаний електронним підписом відповідача ОСОБА_1 . Підпис одноразовий ідентифікатор у412387е.(а.с.11)

Копія додатка до договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №14 від 31 серпня 2020 року. 15 вересня 2020 року, 30 вересня 2020 року, 14 жовтня 2020 року, 20 жовтня 2020 року,13 листопада 2020 року, 26 листопада 2020 року з яких слід, що відповідачу було встановлено строк повернення кредитних коштів з процентами та сума повернення боргу за цей час 4298,00 гривень.(а.с.12-18)

Копію договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія Артеміда-Ф» та ТОВ «Фінансова компанія «Форза» уклали договір факторингу до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Форза» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія Артеміда-Ф» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія Артеміда-Ф» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Форза» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги та становиться кредитором.(а.с.19-21)

З копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу №1 до договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30 червня 2021 року слід, що відповідач ОСОБА_1 знаходиться в реєстрі боржників за номером 1367 заборгованість по тілу кредиту-4292,65 гривень, заборгованість за відсотками 1191,15 гривень, загальна сума заборгованості 5483,80 гривень.(а.с.25)

З копії платіжного доручення №279 від 05 липня 2021 року слід, що ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» перерахувала грошові кошти у сумі 400000,00 гривень ТОВ «Фінансова компанія «Форза» як оплату за договором факторингу №2021063-Ф/2 від 30 червня 2021.(а.с.24)

З копії платіжного доручення №282 від 14 липня 2021 року слід, що ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» перерахувала грошові кошти у сумі 84618 гривень ТОВ «Фінансова компанія «Форза» як оплату за договором факторингу №2021063-Ф/2 від 30 червня 2021.(а.с.24 зворотна сторона аркуша)

З копії досудової вимоги слід, що ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» повідомила відповідача ОСОБА_1 про зміну кредитора та повернення заборгованості по тілу кредиту, заборгованість по відсотках, заборгованість по прострочених відсотках за користуванням кредитом.(а.с.27-28)

З копії детального розрахунку заборгованості відповідно слід, що відповідачу ОСОБА_1 було нараховано інфляційне збільшення за період 12 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 року на суму 781,32 гривень.(а.с.26)

Відповідно повідомлення АТ «ПриватБанк» слід, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку НОМЕР_1 та згідно виписки за договором №б/н за період 31 серпня 2020 року по 02 вересня 2020 року слід, що кошти які знаходились на рахунку використовувались.(а.с.75-76)

З копії виписки по особовим рахункам відповідача ОСОБА_1 слід, що вона користувалась карткою АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 за рахунком ТОВ «Фінансова компанія «Форза» відповідно наданих транзакцій слід, що грошові кошти використовувались на свій розсуд протягом 31 серпня 2020 року по 03 вересня 2020 року.(а.с.57-62)

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно п.п.5,6,7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Аналогічною правовою позицією є Постанова Верховного Суду №61-20799св19 у справі №561/77/19 від 16 грудня 2020 року щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора та висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У суду не виникло сумніву про те, що кредитор виконав вимоги закону уклав договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту користуючись Законом України «Про електронну комерцію». У свою чергу відповідач використовуючи своє право згідно укладеного договору підписав його електронним підписом та отримав кредитні кошти які використовував на свій розсуд.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 512 ЦК України слід, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

З ст.514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У свою чергу відповідач використовуючи своє право згідно укладених договорів отримав кредитні кошти які використовував на свій розсуд. Сторона позивача уклала договори факторингу з кредиторами відповідача ОСОБА_1 на підставі яких фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт (кредитори) відступлять факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом проценти.

Як слід за ст. 1077 ЦПК України, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

За ст. 1078 ЦК України слід, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 512 ЦК України слід, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

З ст.514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст.1082 ЦК України слід, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «….боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору…..неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Відповідач не отримавши повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості.

Отже, як було встановлено судом відповідач ОСОБА_1 уклала кредитний договір отримала по ньому грошові кошти. Стосовно зобов`язань які були покладені на неї договорам, грошові кошти з виплатою процентів за їх користування не виконувала. У суду не виникло сумніву у порушенні закону з боку сторони позивача оскільки відповідач не виконав укладені ним договори з кредиторами своєчасно не повернув кредитні кошти та проценти за користування кредитними коштами.

За договорами факторингу борги відповідача були куплені стороною позивача з правом вимоги повернення боргів попередніх кредиторів. З таких підстав позовні вимоги позивача законні та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки стороною позивача був сплачений судовий збір у сумі 2422,40 а позовні вимоги були задоволені повністю то стягнення для його повернення покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов підлягає до задоволення, такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була сума таких витрат обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входять до предмета доказування у справі.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Згідно копії договору про надання правової допомоги №20241022-4К від 22 жовтня 2024 року слід, що між адвокатом Бачинським О.М. та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» за умовами якого адвокат зобов`язується надавати правову допомогу, що полягає здійсненні захисту інтересів клієнта у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №14 від 31 серпня 2020 року.(а.с.32-33)

Згідно з пунктами 4.2,4.3 договору про надання правової допомоги № №20241022-4К від 22 жовтня 2024 року у разі ухвалення судом рішення на користь клієнта, клієнт зобов`язаний сплатити адвокату винагороду в розмірі 7000,00 грн. У разі ухвалення судом рішення про часткове задоволення позовних вимог клієнта, клієнт зобов`язаний сплатити адвокату винагороду пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно розрахунку суми судових витрат у справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 за договором про надання позики на умовах фінансування кредиту №14 від 31 серпня 2020 року сума витрат на правничу допомогу адвоката, яку очікує понести позивач складає 7000 гривень В дану суму включається : оплата послуг адвоката за аналіз наданих клієнтом документів, судової практики, визначення перспективи подання позовної заяви, оплата послуг адвоката за підготовку позовної заяви у справі, оплата послуг адвоката за збирання доказі долучених до позовної заяви, оплата послуг адвоката за підготовку та подання заяви, скарги, клопотань, чи інших процесуальних документів у ході розгляду справи .(а.с.34)

В цій частині позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 128, 141, 223, 229, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.6, 205, 207, 526, 625, 626, 628, 638, 639, 1048,1050,1052,1054,1082 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» Бачинського Остапа Михайловича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики на умовах фінансового кредиту? задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №14 від 31 серпня 2020 року в розмірі 14837 (чотирнадцять тисяч вісімсот тридцять три) гривень 99 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (реквізити позивача: , IBAN НОМЕР_3 в АТ «ОТП Банк», МФО банк 300528.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять два) гривень 40 копійок та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7000 (сім тисяч) гривень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф»(реквізити позивача: , IBAN НОМЕР_3 в АТ «ОТП Банк», МФО банк 300528.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов