Провадження № 2/127/5865/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

26 березня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Воробйова В.В.,

за участю секретаря Врублевської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення складу спадкового майна, частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення складу спадкового майна, частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_3 та відповідач були співвласниками земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_1 , а саме: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:054:0016 та для ведення садівництва площею 0,0016 га, кадастровий номер :01:054:0015. Проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після чого відкрилася спадщина, на яку претендує його дочка позивач ОСОБА_1 . Однак оформити спадкові права позивач не може, оскільки неможливо визначити склад спадкового майна, а саме частку померлої особи. ОСОБА_4 успадкувала 31/50 частку житлового будинку з прибудовами, відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташовані за цією ж адресою. На підставі викладеного ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом та просила визначити склад спадкового майна, а саме, що частка ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:054:0016 та для ведення садівництва площею 0,0016 га, кадастровий номер :01:054:0015 по АДРЕСА_1 , на день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 1/2 частку. Також просила судові витрати залишити за нею.

Ухвалою суду від 07.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в загальному позовному провадженні, надано строк відповідачу на подання до суду відзиву на позовну заяву.

Позивач в судове засідання не з`явилася, проте її представник подала до суду заяву, в якій просить провести судове засідання без їх участі. Також зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення та позов підтримує в повному обсязі.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася у судове засідання, про причини неявки не повідомила, не подала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами глави 26 книги ІІІ ЦК України стосовно права спільної власності на майно.

Матеріалами справи встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 7).

Судом встановлено, що згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку:

- серії ЯБ №682381, виданого 17.08.2006 року на підставі рішення Вінницької міської ради від 20.02.2006 року №1742, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0016 га, для ведення садівництва, яка розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:054:0015 (а.с. 4). Іншим співвласником спільної сумісної власності цієї земельної ділянки є відповідач ОСОБА_2 .

- серії ЯБ №682384, виданого 17.08.2006 року на підставі рішення Вінницької міської ради від 20.02.2006 року №1742, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:054:0016 (а.с. 5). Іншим співвласником спільної сумісної власності цієї земельної ділянки є відповідач ОСОБА_2

Отже, вказані вище земельні ділянки належать на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та відповідачу ОСОБА_2 , однак розмір частки у спільній сумісній власності не визначений.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В. №195/01-16 про коло спадкоємців від 26.12.2024 року, приватним нотаріусом 13.05.2021 року за №32/2021 була відкрита спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Єдиним спадкоємцем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 22).

Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В. від 13.08.2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частки земельних ділянок кадастровий номер :01:054:0015 та :01:054:0016, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , в зв`язку з тим, що не можна визначити склад спадкового майна, а саме на яку частку нерухомого майна необхідно видавати свідоцтво про право на спадщиину (а.с. 8).

Разом з тим, позивач прийняла спадщину після смерті батька, а саме 31/50 частку житлового будинку з прибудовами, відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.08.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №2235 (а.с. 9, 12).

Крім того, позивач успадкувала 31/100 частки вказаного вище житлового будинку, з прибудовами, відповідною часткою господарських будівель та споруд після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.08.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №2236 (а.с. 10).

У зв`язку з тим, що частки співвласників у спільній сумісній власності на земельні ділянки не визначені, співвласником земельної ділянки була особа, яка померла ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 не має можливості в позасудовий спосіб за погодженням із іншим співвласником визначити розмір своєї частки, та не має змоги належним чином розпоряджатись належним їй майном, тому виникла необхідність звернутись до суду для визначення розміру цієї частки, відповідно до розміру частки в праві власності на житловий будинок.

Як встановлено судом із зазначених державних актів на право власності на земельну ділянку, земельні ділянки, розташовані в АДРЕСА_1 , належать на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , однак розмір частки співвласників у спільній сумісній власності не визначений.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток спадкодавця, які належали йому на день смерті (тобто на момент, коли його правоздатність не припинилась) у праві спільної сумісної власності на спірні земельні ділянки з метою реалізації прав позивача на спадкування.

Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, врегульовані нормами спадкового права, а також нормами ЦК України щодо власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Згідно із ст. 370 ч. 2 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Також законом встановлено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди (ч. 4 ст. 120 ЗК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Таким чином, зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість, про що також звернув увагу Верховний Суд у своїй постанові від 12.09.2018 року у справі №127/50/16-ц (провадження №61-5958зпв18).

Судом в ході розгляду справи встановлено, що частки співвласників у спільній сумісній власності на земельні ділянки не визначені, співвласниками земельних ділянок є померла особа ОСОБА_3 , та відповідач, а позивач як спадкоємець не може у позасудовий спосіб за погодженням із іншими співвласниками визначити розмір своєї частки, та не має змоги належним чином розпоряджатись належним їй майном, оскільки розмір їх часток в праві власності на житловий будинок не визначенний.

Суд зазначає, що будь-яких домовленостей між співвласниками житлової будівлі щодо іншого розміру часток (крім як право на земельну ділянку пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди) у праві спільної сумісної власності судом не встановлено (суду з цього приводу не надано жодних доказів).

При цьому суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про те, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.ст. 13, 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 86, 120 ЗК України, ст.ст. 16, 317, 355, 357, 368, 370, 372, 1216, 1220, 1223, 1225, 1226, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 211, 263-265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення складу спадкового майна, частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку.

Визначити, що частка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:054:0016 та для ведення садівництва площею 0,0016 га, кадастровий номер :01:054:0015, по АДРЕСА_1 , становила 1/2 частку.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду складено 26.03.2025 року.

Суддя: