Справа № 148/2902/24
Провадження №2/148/225/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі Структурної одиниці "Тульчинські електричні мережі" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про реструктуризацію заборгованості за необліковану електричну енергію по акту порушення ПРРЕЕ,-

встановив:

В грудні 2024 позивач звернувся в суд з вказаним вище позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що між AT "Вінницяобленерго" в особі СО "Тульчинські електричні мережі" та ОСОБА_1 - споживачем, склалися договірні відносини по наданню послуг з постачання електроенергії, а з 01.01.2019 - з розподілу (передачі) електричної енергії, що підтверджується наявністю особового рахунку № НОМЕР_1 , який відкрито відносно споживача за адресою: АДРЕСА_1 .

19.01.2022 представниками AT "Вінницяобленерго" СО «Тульчинські ЕМ» електромонтером з експлуатації електролічильників Пекарським Ю.І., електромонтером з експлуатації електролічильників ОСОБА_2 та водієм ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_1 було виявлено порушення п.п.10 п.5.5.5 ПРРЕЕ. Виявлене порушення ПРРЕЕ зафіксовано в акті про порушення № 02209. У відповідності до п. 8.2.6. Правил РРЕЕ комісією з розгляду актів про порушення визначено обсяг необлікованої електричної енергії та суму завданих збитків, що склало 38368,68 грн.

11.12.2023 між ОСОБА_1 та AT "Вінницяобленерго" було укладено Договір №06.78-3277-Д про реструктуризацію заборгованості за необліковану електроенергію по акту порушення ПРРЕЕ, згідно якого сторони дійшли згоди про реструктуризацію заборгованості по акту порушення ПРРЕЕ № 02209 від 19.01.2022. Заборгованість станом на дату укладення договору становила 27568,68 грн. У відповідності до п. 2.1 Договору відповідачка зобов`язалася, починаючи з грудня 2023 року щомісячно протягом 6 місяців сплачувати на рахунок Позивача платіж з реструктуризованої суми, за яким наступив строк оплати з обов`язковою 100 % оплатою за послугу з розподілу електроенергії в поточному періоді. Остаточний розрахунок по угоді мав бути проведений до 20.05.2024. Однак умови Договору Відповідачка не виконала. Оплата по Договору проведена частково. Станом на 18.12.2024 заборгованість по виконанню Договору №06.23- 3277-Д від 11.12.2023 становить 19868,68 грн.

З огляду на викладене позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ "Вінницяобленерго" в особі Структурної одиниці "Тульчинські електричні мережі" борг за договором № 06.23-3277-Д про реструктуризацію заборгованості за необліковану електричну енергію по акту порушення ПРРЕЕ від 11.12.2023 в сумі 19868,68 грн., а також 3028, 00 грн. судового збору.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, про причину своєї неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить проводити розгляд справу без її участі. Зазначає, що це не вона створювала порушення, так як була пожежа в коридорі ввечері, і її співмешкканець ОСОБА_4 відновлював світло. Вона пішла на роботу, коли була перевірка.

Відповідно до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 11.12.2023 між АТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Тульчинські електричні мережі» та ОСОБА_1 укладено договір №06.23-3277-Д про реструктуризацію заборгованості за необліковану електричну енергію по акту про порушення ПРРЕЕ, про що свідчить його копія (а.с. 4).

Згідно п.1 вказаного договору на основі спільної домовленості між Кредитором та Боржником сторони досяглн згоди про реструктуризацію заборгованості по акту про порушення ПРРЕЕ № 02209 від 19.01.2022, особовий рахунок № НОМЕР_1 згідно розрахунку по акту залишок заборгованості становить 27 568 грн. 68 коп., в т.ч. ПДВ. Відповідно до п. 2 вказаного договору Боржник зобов`язується, починаючи з грудня 2023 року щомісячно протягом 6 місяців сплачувати на рахунок Кредитора платіж з реструктуризованої суми, за яким наступив строк оплати з обов`язковою 100 % оплатою за послугу з розподілу електроенергії в поточному періоді.

Сторони погодилися, що сплата боргу, зазначеного в п.1.1, буде проводитися Боржником із розрахунку: до 20.12.23 - 4 550,00 грн.; до 20.01.24 - 4 550,00 грн.; до 20.02.24 - 4 550,00 грн.; до 20.03.24 - 4 550,00 грн.; до 20.04.24 - 4 550,00 грн.; до 20.05.24 - 4 818,68 грн.; всього: 27 568,68 грн.

У випадку не сплати сум, зазначених в п.2.2 даного договору до вказаних дат, розподіл електричної енергії Боржнику буде повністю припинено згідно ПРРЕЕ без додаткового попередження, незалежно від виконання оплати послуги з розподілу в поточному періоді. Сплата боргу може бути здійснена і до завершення періоду, визначеного цим договором.

Даний договір підписаний власноручним підписом ОСОБА_1 .

З копії довідки від 18.12.24 №СО-71-1194 по акту про порушення ПРРЕЕ №02209 від 19.01.2022, складеного на ОСОБА_5 (о/р НОМЕР_1 ), судом встановлено, що загальний борг за необліковону електроенергію складає 38368,68 грн. від 20.01.2023. Станом на 18.12.2024 борг за необліковану електроенергію складає 19868,68 грн. (а.с. 5).

Правовідносини, що склалися між сторонами, підлягають врегулюванню наступними законодавчими нормами.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір №06.23-3277-Д про реструктуризацію заборгованості за необліковану електричну енергію по акту про порушення ПРРЕЕ від 11.12.2023 був підписаний ОСОБА_1 та представником АТ «Вінницяобленерго» особисто, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Даний факт відповідачкою не заперечується.

Вказаний договір містить персональні дані відповідачки, зокрема, її паспортні дані, ідентифікаційний номер, номер мобільного телефону, адресу проживання. Також в даному договорі визначено предмет, права та обов`язки сторін.

В даному договорі визначено графік та розмір щомісячних платежів з реструктуризованої суми, які відповідачка повинна була сплачувати в рахунок погашення заборгованості за вказаним договором. Вказаний графік щомісячних платежів складений на 6 місяців, дата першого платежу до 20.12.23, дата останнього платежу до 20.05.24. Зазначено суму місячного платежу, всього сума заборгованості 27568,68 грн. (а.с. 4).

Крім того, відповідачка ОСОБА_1 не заперечила як укладення договору, так і наявність боргу, здійснивши часткову оплату в рахунок погашення заборгованості.

Однак, відповідачка ОСОБА_1 не здійснювала повних платежів згідно графіку вказаного в договорі, в зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість в розмірі 19868,68 грн., що підтверджується копією довідки станом на 18.12.2024 (а.с. 36).

Доводи відповідачки про те, що не вона створювала порушення, так як була пожежа в коридорі ввечері і її співмешкканець відновлював світло, безпідставні, адже вони не стосуються укладення договору про реструктуризацію заборгованості за необліковану електричну енергію по акту про порушення ПРРЕЕ від 11.12.2023 та розміру заборгованості за даним договором.

Жодних інших розрахунків розміру заборгованості відповідачкою не надано та розмір заборгованості за договором нею належними та допустимими доказами не спростовано.

Отже, встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за договором про реструктуризацію заборгованості за необліковану електричну енергію по акту про порушення ПРРЕЕ від 11.12.2023, оскільки не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за необліковану електричну енергію відповідно до умов договору.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт невиконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за договором про реструктуризацію заборгованості за необліковану електричну енергію по акту про порушення ПРРЕЕ від 11.12.2023 щодо своєчасної сплати щомісячних платежівз реструктуризованої суми, що призвело до виникнення у неї перед позивачем заборгованості, яка обґрунтована позивачем та доведена відповідними доказами, а відповідачкою на спростування цього належних доказів не надано, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що з відповідачки слід стягнути заборгованість на користь позивача в сумі 19868,68 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028 грн. ( а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 207, 509, 525, 527, 530, 610, 625, 626, 628, 638 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, 211, ч.2 ст. 247, ст.ст. 263-265, ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі Структурної одиниці "Тульчинські електричні мережі", на рахунок IBAN НОМЕР_2 в АБ "УКРГАЗБАНК" м. Київ, МФО 320478 борг за договором № 06.23-3277-Д про реструктуризацію заборгованості за необліковану електричну енергію по акту порушення ПРРЕЕ від 11.12.2023 в сумі 19868,68 грн. (дев`ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят вісім гривень шістдесят вісім копійок), а також 3028, 00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень) судового збору

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення складено 27.03.2025.

Суддя Л.А. Штифурко