Справа № 155/459/24
Провадження № 2/156/12/25
Рядок статзвіту № 70
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2025 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Малюшевської І.Є.,

за участю секретаря судового засідання Киці Л.Ф.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в сел. Іваничі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , представник позивачки - адвокат Жуковський Віталій Валентинович,

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Горохівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про встановлення факту батьківства,

учасники справи - не з`явилися,

в с т а н о в и в :

І. Зміст спору

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати батьківство померлого ОСОБА_3 стосовно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Горохів Луцького району Волинської області, а також внести зміни в актовий запис № 62 від 04.05.2023 р про народження ОСОБА_4 , вказавши відомості про батька дитини замість « ОСОБА_5 » - « ОСОБА_6 » та змінити прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після знайомства з часом між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 склались стосунки, притаманні подружжю. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась спільна дитина - ОСОБА_4 . На момент народження дитини, ОСОБА_3 перебував в зоні бойових дій на захисті Батьківщини, тому бачив дитину лише віддалено по фотознімках та на відео.

Після народження спільної дитини ОСОБА_6 визнавав факт батьківства, допомагав матеріально ОСОБА_9 (в користь дитини) на придбання продуктів харчування для дитини, одягу та засобів гігієни. ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок важкого поранення під час захисту Батьківщини ОСОБА_3 загинув на території Луганської області. Після загибелі ОСОБА_3 позивачка тривалий час спілкувалась з матір`ю ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , яка спочатку раділа внуку, зазначала про схожість із загиблим ОСОБА_3 , проте важко переживала смерть свого сина.

Згодом ОСОБА_2 відмовилася визнавати ОСОБА_10 сином ОСОБА_6 , що на думку сторони позивача, пов`язане з метою недопущення забезпечення прав дитини на спадкування та виплати компенсації за загибель батька.

Цивільні права ОСОБА_4 , на думку сторони позивача, можливо захистити лише в такий спосіб, оскільки звертаючись до державних органів з адвокатськими запитами про надання необхідної інформації, необхідної для звернення в порядку спадкування - неможливо, не встановивши при цьому факту батьківства ОСОБА_3 над малолітнім сином ОСОБА_4 .

У зв`язку з такими обставинами позивачка змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

ІІ. Позиція учасників процесу

Учасники справи в судове засідання, призначене на 01.04.2025 не з`явилися.

У матеріалах справи міститься заяви позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_11 про здійснення розгляду справи без їхньої участі, підтримання позовних вимог з мотивів, викладених у позовній заяві та прохання такі задовольнити.

У матеріалах справи також містяться заяви відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про здійснення розгляду справи без їхньої участі, визнання позову у повному обсязі та відсутність заперечень щодо задоволення такого.

Представник третьої особи -відділу Горохівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився.

31.03.2025 від начальника відділу Горохівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Новосад С. надійшло клопотання про здійснення розгляду справи без участі представника та відсутність заперечень щодо ухвалення рішення у справі.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 03.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 02.07.2024 у справі № 155/459/24 призначено судово-біологічну молекулярно-генетичну експертизу методом ДНК аналізу, провадження у даній справі зупинено.

Ухвалою суду від 10.09.2024 понволено провадження у справі та призначено підготовче засідання для вирішення клопотання експерта.

18.09.2024 вирішено клопотання експерта - уточнено поставлене перед експертом запитання та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

17.02.2025 поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

04.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Всі учасники справи скористалися наданим їм правом та заявили клопотання про здійснення розгляду цієї цивільної справи без їхньої участі.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

ІV. Встановлені судом фактичні обставини справи

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05.05.2023 року Горохівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , батьками якого зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с. 13).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 2 від 05.05.2023 року слідує, що державна реєстрація народження проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Батьками вказано ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а. с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 02.05.2023 Іваничівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 54 (а. с. 143).

Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/103-24/10031-БД від 05.02.2025 року встановлено генетичні ознаки Y-хромосоми зразків букального епітелію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Генетичні ознаки Y-хромосоми зразка букального епітелію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 збігаються з генетичними ознаками Y-хромосоми зразка букального епітелію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідчить про біологічну спорідненість по чоловічій лінії між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 121-125).

V. Застосоване судом законодавство

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до положень статті 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135цього Кодексу.

Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Так, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006, №3 роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 08.03.2023р., винесеної за результатом розгляду справі № 205/5698/21, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Як встановлено судом, на момент народження ОСОБА_4 , а саме - ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьки дитини у шлюбі не перебували.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (справа Калачова проти російської федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) вказано, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Судовою молекулярно-генетичною експертизою встановлено біологічну спорідненість по чоловічій лінії між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає за можливе встановити факт батьківства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , по відношенню до сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону.

Принцип «забезпечення якнайкращих інтересів дитини», закріплений у Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02. 1991 р.), вимагає, щоб в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділялась якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3).

З огляду на викладене та з першочерговим врахуванням при вирішенні справи інтересів дитини, а не самих сторін спору, суд виснував, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до пункту 2.13 підпункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 з відповідними змінами, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно положень статті 134 Сімейного кодексу України на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Керуючись ст.ст. 121, 125, 126, 128, 134-135 Сімейного кодексуУкраїни, ст.ст. 4, 12-13, 44, 76-77, 81, 89-90, 109, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Горохівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) по відношенню до сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни в актовий запис № 62 від 04 травня 2023 року, який складено Горохівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказати громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Прізвище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Волинського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторони та учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Представник позивачки: адвокат Жуковський Віталій Валентинович, адреса: вул. Мистецька, 7, офіс 205А, м. Луцьк, 43025;

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Горохівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса: вул. Шевчеенка, буд. 25, м. Горохів, Луцький р-н, Волинська обл., 45701.

Суддя І. Є. Малюшевська