ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1149/25 Провадження 4-с/636/7/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Буніна Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Бруславської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області, та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До суду надійшла скарга ОСОБА_1 , в якій вона просила визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ЕДРПОУ 41430463) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяження 6692337 від 08.05.2012 року, накладене на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 27.01.2012 року, Відділ державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції, ВП № 29954625; Зобов`язати головного державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ЕДРПОУ 41430463), а у випадку нездійснення ним повноважень державного виконавця - уповноважену особу Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ЕДРПОУ 41430463) - Скасувати обтяження у вигляді арешту нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяження 6692337 від 08.05.2012 року, накладене на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 27.01.2012 року, Відділ державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції, ВП № 29954625.

Скарга обґрунтована тим, що 16.08.2011 року заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області по справі № 2036/2-891/11 з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 28.03.2008 року у розмірі 18318,22 гривень. 21.11.2011 року ВДВС Чугуївського МРУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 28.03.2008 року у розмірі 18318,22 гривень. 27.01.2012 року державний виконавець ВДВС Чугуївського МРУЮ виніс постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 29954625 (реєстраційний номер обтяження № 12473694). Вважає, що заборона, накладена на моє нерухоме майно підлягає зняттю в зв`язку з тим, що на теперішній час скаржник повною мірою виконала зобов`язання за Кредитним договором та Договором іпотеки. Відповідач не має до неї будь-яких фінансових та майнових претензій. З метою зняття заборони та відновлення права користування та розпорядження власним майном, скаржник звернулась до Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківській області з заявою про зняття обтяження № 12473694 за виконавчим провадженням № 29954625. Однак згідно листа від державного виконавця зазначено, що оскільки державним виконавцем 15.06.2012 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, то державний виконавець не має права скасувати обтяження № 12473694 за виконавчим провадженням № 29954625. Наявність арештів майна та коштів боржника вважає незаконним та таким, що порушують його права.

Представник Чугуївського відділу Державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області надала відзив на позовну заяву, в якому просила скаргу ОСОБА_1 залишити без розгляду, посилаючись на те, що перевіркою інформації, яка міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП) встановлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №29954625 з примусового виконання виконавчого листа № 2/-891 виданого 16.08.2011 року Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк Надра» заборгованість за договором від 28.03.2008 року у сумі 18318,22 гривень, судовий збір у сумі 183,18 гривень, та витрати на ІТЗ розгляду справи у сумі 120,00 гривень, всього: у розмірі 18621,40 гривень. 21.11.201 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевикладеного рішення суду. Боржником самостійно не виконано рішення суду, державним виконавцем з метою повного, виконання виконавчого документу, здійснено заходи примусового виконання. 27.01.2012 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. Заходами державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого документу встановлено: згідно відповіді Державної податкової інспекції відомості про рахунки боржника відсутні; виходом державного виконавця за адресою вказаною у виконавчому документі, майно, належне боржнику, на яке може бути звернення стягнення не виявлено; згідно довідки МВС (ДАІ) за боржником транспортні засоби не зареєстровані; згідно відповіді УПФУ боржник пенсію не отримує, інформація про отримання доходів відсутня. Таким чином, заходи щодо розшуку майна боржника виявилися безрезультатними. Враховуючи вищевикладене, 15.06.2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (в редакції 1999 року). Після повернення виконавчого документу стягувану, повторно до Відділу не надходив і на виконанні не перебував. Крім того, вищевказане виконавче провадження завершено відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року), така підстава не передбачає припинення арешту майна боржника.

Повернення виконавчого документу стягувану без виконання, не є підставою для зняття арешту з майна боржника, не передбачено Законом України «Про виконавче провадження». Повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього Закону.

У разі існування у боржника заборгованості за виконавчим документом стягувач має право повторно пред`явити виконавчий документ до виконання, зокрема звернутися до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, та вчиняти інші дії, спрямовані на примусове виконання судового рішення; наявність або відсутність боргу за виконавчим документом суд має враховувати під час вирішення питання про зняття у судовому порядку з майна боржника арешту, накладеного в межах виконавчого провадження.

Вважає, що оскільки рішення суду не виконано боржником то зняття арешту з майна боржника, порушить права стягувана.

Представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Мазницький М.М. надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні.

Представник відділу державної виконавчої служби надала заяву про розгляд скарги за її відсутності, в задоволенні скарги просила відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Судом встановлені такі і відповідні їм правовідносини.

В провадженні Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області перебувало виконавче провадження № 29954625 з примусового виконання рішення суду № 2036/2-891/11 за позовною заявою ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Постановою державного виконавця від 27.01.20212 накладено арешт на майно боржника та заборону його відчуження.

Постановою державного виконавця від 15.06.2012 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними (в редакції 1999 року).

Із відповіді держаного виконавця боржнику від 23.01.2025 року вбачається, що виконавче провадження ВП № 29954625 перебуває у стані завершеного відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», законні підстави для зняття арешту з майна відсутні.

Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із ст. 39 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із ст. 37 цього Закону.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчого документу з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника включаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», про зняття решту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, станові, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту і майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, визначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як вбачається із нотаріально посвідченої заяви іпотекодержателя ОСОБА_2 , вбачається, що 20.09.2019 перейшло право вимоги за кредитним договором № 6/1/09/2008/840-К022 від 28.02.2008 та договором іпотеки за реєстровим № 555 від 28.08.2008, що первинно був укладений між ОСОБА_1 та АТ КБ «НАДРА», перейшло до ТОВ «ФК ГЕФЕСТ», . Новий кредитор не має будь-яких фінансових та майнових претензій до ОСОБА_1 в частині виконання умов за вищевказаним кредитним договором та договором іпотеки.

Таким чином, ОСОБА_1 була стороною виконавчого провадження, під час здійснення якого на майно останньої як боржника було накладено арешт, який не був скасований після закінчення виконавчого провадження, ОСОБА_1 сплатила заборгованість за кредитними договором на підставі якого було відкрито виконавче провадження.

Вказані обставини порушують права та законні інтереси ОСОБА_1 , оскільки вона як законний власник позбавлена в повній мірі користуватись та розпоряджатись майном на власний розсуд.

Тому, суд приходить до висновку про наявність підстав необхідності скасування арешту з майна ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 258-261, 353-354, 447-451 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області, та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ЕДРПОУ 41430463) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяження 6692337 від 08.05.2012 року, накладене на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 27.01.2012 року, Відділ державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції, ВП № 29954625.

Зобов`язати головного державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ЕДРПОУ 41430463), а у випадку нездійснення ним повноважень державного виконавця - уповноважену особу Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ЕДРПОУ 41430463) - Скасувати обтяження у вигляді арешту нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяження 6692337 від 08.05.2012 року, накладене на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 27.01.2012 року, Відділ державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції, ВП № 29954625.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо скаргу не було подано.

Суддя