Справа №705/7159/24
2/705/1255/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Л.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з неї на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 61685,41 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.10.2018 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №С-001-0, відповідно до умов якої банк надав клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку, максимальний ліміт кредитної лінії встановлений в розмірі 200000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 25500,00 грн. Визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту, протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснює банком в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних. Також, позивач зазначив, що підписанням відповідного кредитного договору позичальник приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку. На виконання умов вищевказаного договору Акціонерним Товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. 25.07.2023 між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк» за договором № С-001-0 від 29.10.2018. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № С-001-0 від 29.10.2018 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату подачі позову становить 61685,41 грн, яка складається з наступного: заборгованість за основним боргом 25732,74 грн. та заборгованість за відсотками 35952,67 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою судді від 30.12.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями.

За вх. № 2972 від 04.02.2025 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вона не визнає пред`явлених позовних вимог, посилаючись на те, що твердження позивача про непогашення кредиту не відповідають дійсності, оскільки вона добросовісно виконувала свої обов`язки як позичальника та регулярно погашала отриманий кредит. На користь первісного кредитора АТ «Ідея Банк» було повернуто кредит в розмірі 58242,00 грн. за період з 27.11.2018 по 15.06.2021, тобто до 25.07.2023, коли позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» уклав договір факторингу з АТ «Ідея Банк» та набув прав кредитора за вищезгаданим кредитним договором. Також, відповідач зазначає, що їй не зрозуміло на чому ґрунтується сума нарахованих процентів за користування кредитом в розмірі 35952,67 грн., оскільки позивачем не надано відповідного розрахунку. Крім того, відповідач просить застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 29.10.2018 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування № С-001-0, відповідно до умов якої банк надав клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку, максимальний ліміт кредитної лінії встановлений в розмірі 200000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 25500,00 грн. Визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту, протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснює банком в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних.

На підтвердження договірних відносин, які виникли між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 позивачем надано власноручно підписані відповідачем документи: Угоду С-001-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 29.10.2018; Заяву № С-001-0 від 29.10.2018 про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея банк»; Паспорт споживчого кредиту; Заяву С-001-0 від 29.10.2018 на приєднання до договору добровільного страхування життя; Анкету - опитувальник клієнта фізичної особи ОСОБА_1 , яка містить особисті дані позичальника та письмову згоду фізичної особи суб`єкта кредитної історії ОСОБА_1

25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених зим договором.

П. 2.1. договору факторингу передбачає, що права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед AT «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами в день укладення цього договору.

За таких обставин, до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», починаючи з 25.07.2023, відповідно до договору факторингу №01.02-31/23 перейшло право за кредитним договором № С-001-0 від 29.10.2018, що укладений між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №С-001-0 від 29.10.2018, в сумі 61685,41 грн.

Як вбачається з нотаріально посвідченого рішення єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» №1 від 25.03.2024, змінено назву з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на ТОВ «СВЕА ФІНАНС».

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1ст. 627 ЦК України).

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Згідно ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1ст. 509 ЦК України)

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено у ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 2 ст. 615ЦК України).

Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. (ч. 1ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли договірні та зобов`язальні правовідносини.

Враховуючи позицію відповідача ОСОБА_1 , викладену у відзиві на позов, вона не заперечує проти укладення кредитного договору між нею та первісним кредитором АТ «Ідея Банк», при цьому зазначає, що вона кредит виплатила в повній мірі ще первісному кредитору та надала суду копії квитанцій на підтвердження перерахування коштів на рахунок АТ «Ідея Банк».

Вивчивши надані відповідачем докази, а саме квитанції про сплату коштів на рахунок АТ «Ідея Банк», судом встановлено, що не всі надані відповідачем копії квитанцій є читабельними. Проте, суми, які зазначені у читабельних квитанціях, а саме: квитанції від 27.11.2018 на суму 2400,00 грн.; квитанції від 28.12.2018 на суму 400,00 грн.; квитанції від 22.01.2019 на суму 500,00 грн.; квитанції від 18.02.2019 на суму 500,00 грн.; квитанції від 25.03.2019 на суму 450,00 грн.; квитанції від 23.04.2019 на суму 600,00 грн.; квитанції від 28.05.2019 на суму 1400,00 грн.; квитанції від 02.07.2019 на суму 800,00 грн.; квитанції від 26.07.2019 на суму 1200,00 грн.; квитанції від 06.08.2019 на суму 500,00 грн.; квитанції від 20.08.2019 на суму 800,00 грн.; квитанції від 17.09.2019 на суму 1500,00 грн.; квитанції від 28.10.2019 на суму 2000,00 грн.; квитанції від 14.11.2019 на суму 2000,00 грн.; квитанції від 18.12.2019 на суму 2000,00 грн. та квитанції від 30.06.2020 на суму 2222,00 грн. - враховані позивачем у Розрахунку заборгованості за кредитним договором №С-001-0 від 29.10.2018 за період з 29.10.2018 по 25.07.2023.

Відповідно до наданого Розрахунку заборгованість нарахована первісним кредитором АТ «Ідея Банк» станом на день укладення Договору факторингу № 01.02-31/23 та становить 61685,451 грн., з яких 25732,74 грн. - заборгованість за основним боргом та 35952,67 грн. заборгованість за відсотками. Тобто, після отримання за Договором факторингу Права вимоги позивача до відповідача, жодних нарахувань не проводилося.

Зазначена сума заборгованості за Кредитним договором №С-001-0 від 29.10.2018 була нарахована відповідно до умов Угоди про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, яка була підписана відповідачем ОСОБА_1 особисто, що свідчить про її ознайомлення із вказаними умовами.

Також, відповідачем ОСОБА_1 до відзиву на позов долучено копію її заяви до АТ «Ідея Банк», в якій вона просить з`ясувати та вирішити питання щодо часткового погашення нею зобов`язань за кредитним договором. Проте, відповіді на вказану заяву суду не надано, тобто відсутнє спростування того, що відповідачем ОСОБА_1 повністю погашена заборгованість перед АТ «Ідея Банк» за кредитним договором №С-001-0 від 29.10.2018.

Враховуючи, що відповідачем не спростовано порушення прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором №С-001-0 від 29.10.2018 та під час розгляду справи наявність та розмір заборгованості, відповідність розрахунку не були спростовані належними доказами, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», як нового кредитора, заборгованості заявленої в межах позовних вимог у розмірі 61685,41 грн.

Стосовно вимоги відповідача про застосування у вказаних спірних правовідносинах строків позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 259 ЦК України, сторони в договорі можуть передбачити більш тривалий строк позовної давності ніж це встановлено законодавством.

Пунктом 6. Угоди №С-001-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 29.10.2018 визначено, що Сторони погодились, що позовна давність за спорами, що випливають з Угоди, включаючи, але не обмежуючись, відшкодуванням збитків сплати неустойок (штрафів), тощо, становить 10 років.

Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається із наданого позивачем Розрахунку, останньою датою погашення поточного рахунку з використанням БПК є 15.06.2021, тобто право вимоги у кредитора виникло з наступного дня після закінчення строку обов`язкового платежу згідно з укладеним кредитним договором, тобто з наступного місяця.

Враховуючи, що сторонами погоджено збільшення строку позовної давності до 10 років, про що зафіксовано в Угоді №С-001-0 від 29.10.2018, то позивач при зверненні з даним позовом до суду не пропустив визначеного Угодою строку позовної давності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 268, 273, 351-352, 354-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» () заборгованість за кредитним договором № С-001-0 від 29.10.2018 в розмірі 61685 (шістдесят одна тисяча шістсот вісімдесят п`ять) грн 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» () судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Копію рішення направити сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Леся Сергіївна Годік