ПОСТАНОВА

іменем України

25 березня 2025 року м. Кропивницький

справа № 387/145/24

провадження № 22-ц/4809/585/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

відповідачза первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,

відповідачза зустрічним позовом - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2024 року у складі судді Майстера І.П.,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя. В обґрунтування позову посилалася на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований 18 вересня 2018 року Кропивницьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. ОСОБА_4 подала також заяву про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів. У період спільного проживання та ведення спільного господарства за спільні кошти подружжя вони придбали нерухоме та рухоме майно на загальну суму 25120000 грн.

У квітні 2024 року ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя, поділ майна подружжя та визнання права особистої власності та просив суд визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль марки VOLKSWAGEN TOUAREG 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , який придбано 20.01.2022; визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу рухомого майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, право власності на 99/100 частки автомобіля марки VOLKSWAGEN TOUAREG 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя передати ОСОБА_2 у власність автомобіль марки VOLKSWAGEN TOUAREG 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; припинити право власності ОСОБА_4 на 1/100 частки автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; присудити на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за 1/100 частки вартості автомобіля марки VOLKSWAGEN TOUAREG 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 шляхом перерахування грошових коштів з депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_4 ; визнати спільною сумісною власністю подружжя квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 загальними площами 26,6 кв. м, 25.6 кв. м, та 29,4 кв. м, реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 17, 17, 17 відповідно. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити в натурі ОСОБА_2 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 загальною площею 26,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 17; в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити в натурі ОСОБА_2 1/2 частку квартири АДРЕСА_5 загальною площею 25,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 17; в порядку поділу спільного майна подружжя виділити в натурі ОСОБА_2 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 загальною площею 29,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 17.

10 жовтня 2024 року ОСОБА_2 подав заяву про вжиття заходів забезпечення зустрічного позову шляхом накладення заборони ОСОБА_5 відчужувати транспортний засіб VOLKSWAGEN TOUAREG 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 . Посилався на те, що, невжиття заходів з забезпечення позову щодо заборони ОСОБА_5 відчужувати транспортний засіб на легковий автомобіль, який зареєстрований на позивача у справі, істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення цих прав або інтересів заявника.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2024 року заяву про забезпечення позову задоволено. Заборонено ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії, пов`язані із відчуженням транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUAREG 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

04 листопада 2024 року ОСОБА_2 подав заяву про застосування додаткових засобів забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб VOLKSWAGEN TOUAREG 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , колір сірий. В обґрунтування заяви вказав, що предметом спору у даній справі з поміж іншого майна є транспортний засіб VOLKSWAGEN TOUAREG 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , колір сірий. Вказав, що йому стало відомо про відчуження зазначеного транспортного засобу на користь третіх осіб 16 жовтня 2024 року. що унеможливило виконання ухвали Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2024 року заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2024 року заяву про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт із забороною Територіальним сервісним центрам МВС України, суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на транспортний засіб VOLKSWAGEN TOUAREG 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , колір сірий, який є предметом спору у справі №387/145/24. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 .

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Токар А.Г., яка діє в інтересах ОСОБА_3 , підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Адвокат Пузир В.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у її відсутності на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Судом встановлено, що у лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя.

У квітні 2024 року ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя, поділ майна подружжя та визнання права особистої власності, у тому числі присудити на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за 1/100 частки вартості автомобіля марки VOLKSWAGEN TOUAREG 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 шляхом перерахування грошових коштів з депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_4 .

10 жовтня 2024 року ОСОБА_2 подав заяву про вжиття заходів забезпечення зустрічного позову шляхом накладення заборони ОСОБА_5 відчужувати транспортний засіб VOLKSWAGEN TOUAREG 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 . Посилався на те, що, невжиття заходів з забезпечення позову щодо заборони ОСОБА_5 відчужувати транспортний засіб на легковий автомобіль, який зареєстрований на позивача у справі, істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення цих прав або інтересів заявника.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2024 року заяву про забезпечення позову задоволено. Заборонено ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії, пов`язані із відчуженням транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUAREG 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Зазначену вище ухвалу виконано не було у зв`язку із відчуженням зазначеного транспортного засобу на користь ОСОБА_3 16 жовтня 2024 року.

04 листопада 2024 року ОСОБА_2 подав заяву про застосування засобів забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб VOLKSWAGEN TOUAREG 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , колір сірий. В обґрунтування заяви вказував, що предметом спору у даній справі з поміж іншого майна є транспортний засіб VOLKSWAGEN TOUAREG 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , колір сірий. Однак вказаний транспортний засіб відповідачкою за зустрічним позовом ОСОБА_1 було відчужено, що є додатковою підставою для вжиття заходів забезпечення позову (а.с.3-5).

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з додатку «Дія» VOLKSWAGEN TOUAREG 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 , станом на 31 грудня 2023 року власником є ОСОБА_4 (а.с.10).

Як убачається з витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 10 жовтня 2024 року дата останньої реєстрації ТЗ 20.01.2022, місце провадження останньої реєстрації (ТСЦ) ТСЦ 3541, кількість власників спірного автомобіля 2 (а.с.11).

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 31 жовтня 2024 року дата останньої реєстрації ТЗ 16.10.2024, місце провадження останньої реєстрації (ТСЦ) ТСЦ 3245, кількість власників спірного автомобіля 3 (а.с.12).

Як свідчить лист Територіального сервісного центру МВС №3541 від 22 жовтня 2024 року №31/31/2541-8809-2024 транспортний засіб VOLKSWAGEN TOUAREG 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який є предметом спору у даній справі, ОСОБА_5 16.10.2024 перереєструвала на іншу особу (а.с.13).

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про те, що предметом позову по даній справі є поділ спільної сумісної власності подружжя та заявлений позивачем захід забезпечення позову є взаємопов`язаним з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Частинами першою-другою ст.149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, за змістом якої позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п.1-9 цієї частини.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі №914/1570/20 (провадження №12-90гс20) вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі №754/5683/22 (провадження №14-28цс23) зазначено, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Апеляційний суд враховує, що Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2024 року вжито заходів забезпечення позову, зокрема, шляхом заборони ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії, пов`язані із відчуженням транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUAREG 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Враховуючи те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи наявність судового спору щодо транспортного засобу, 16.10.2024 вчинила дії, що спрямовані на відчуження майна, яке є предметом спору у цій справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що накладення арешту на вказаний транспортний засіб шляхом заборони Територіальним сервісним центрам МВС України, суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на транспортний засіб VOLKSWAGEN TOUAREG 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , колір сірий, має наслідком забезпечення позовних вимог, що є необхідним і співмірним у даній справі, враховуючи також те, що відповідач вчинив дії, через які може бути утруднене виконання судового рішення суду у разі задоволення зустрічних позовних вимог в частині спору, пов`язаного з цим майном.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують та зводяться до заперечень по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвала суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на залишити без задоволення, а ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2024 року - беззмін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 квітня 2025 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко