Провадження № 2/161/102/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

за участі:

позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

18.10.2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що з 19.09.2014 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , за час якого у них народилося двоє спільних дітей донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом останнього часу відносини між нею та відповідачем значно погіршилися через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейне життя. На даний час шлюбні відносини із відповідачем фактично припинені, а також вона вважає, що подальше спільне життя є неможливим, а тому підстав для збереження шлюбу вже не існує. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_3 , який було зареєстровано 19.09.2014 року Відділом ДРАЦС РС Луцького МУЮ Волинської обл. за актовим записом № 1359, а також стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі.

18.11.2024 року відповідачем ОСОБА_3 було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що його дружина ОСОБА_1 ніколи не повідомляла його про намір розірвати із ним шлюб, усі їхні попередні конфлікти завжди завершувалися примиренням. У них з позивакою є двоє спільних малолітніх дітей, а тому з метою збереження повноцінної сім`ї він готовий прикласти максимум зусиль для нормалізації відносин із дружиною. Враховуючи наведене, просить суд надати строк на примирення у даній справі терміном на шість місяців (а.с. 25-27).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2024 року за клопотанням відповідача сторонам надано строк для примирення терміном два місяці (а.с. 36).

Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у своїй позовній заяві. Додатково суду пояснила, що відповідачем не вжито жодних дієвих заходів для примирення, а тому вона наполягає на розірванні шлюбу.

Представник позивачки в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, суду пояснив, що за час наданого судом строку для примирення усі його дії були спрямовані на відновлення стосунків із позивачкою, проте остання ухилялася від спілкування з ним.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебувають у шлюбі з 19.09.2014 року, який було зареєстровано Відділом ДРАЦС РС Луцького МУЮ Волинської обл. за актовим записом № 1359. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с. 51).

За час шлюбу у сторін народилося двоє спільних дітей донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про дану обставину свідчать відповідні свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 (а.с. 6-7).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Під час розгляду даної справи встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, укладеного з відповідачем та переконана в неможливості їх примирення в подальшому. В свою чергу, відповідач заперечував щодо розірвання шлюбу, оскільки виявляв намір зберегти сім`ю.

Згідно із ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

До такого правового висновку прийшов Верховний суд України у своїй постанові від 30.05.2019 року при розгляді цивільної справи № 442/6319/16-ц.

Разом з тим, протягом наданого судом строку на примирення, сторони не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому збереження сім`ї є недоцільним.

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, а також різні погляди на шлюб та сімейне життя, на даний час сторони спільне господарство та побут не ведуть, а також вони проживають окремо.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Також суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, а тому примушування до його збереження є порушенням права позивачки на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

З огляду на вищевказану норму законодавства, понесені позивачкою витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн., підлягають компенсації їй за рахунок відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 27, 77-81, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , зареєстрований 19 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області за актовим записом № 1359 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складений 25 березня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська