Справа № 199/1947/24
(2/199/245/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

31.03.2025

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Спаї В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крушельницької,1» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за внесками на утримання багатоквартирного будинку в сумі 6 789,62 грн. за період з вересня 2022 р. по 29 лютого 2024 р., 3% річних у розмірі 141,11 грн. та інфляційних втрат у розмірі 233,14 грн.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав та навів власний розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, а також просив суд у відповідній заяві застосувати строк позовної давності. Від відповідача ОСОБА_1 також надійшли уточнення до пояснення з контррозрахунком заборгованості, в яких відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що йому належить частка в праві власності на квартиру в розмірі 2/3, а також зазначає, що відсутнє будь-яке рішення загальних зборів співвласників, яке би встановлювало розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку в 2022-2024 р.р.

12 липня 2024 р. позивач уточнив позовні вимоги, пред`явив вимоги також до іншого співвласника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , та просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за період з вересня 2022 р. по 29 лютого 2024 р. в розмірі 4526,41 грн., 3% річних 94,07 грн. та інфляційні втрати 155,43 грн., а з ОСОБА_2 заборгованість за період з вересня 2022 року по 29 лютого 2024 року у розмірі 2263,21 грн., 3% річних 47,04 грн. та інфляційні втрати 77,71 грн.

02.09.2024 р. від відповідача надійшли додаткові пояснення з дорученням квитанцій про часткову оплату внесків.

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2024 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження вданій цивільній справі;

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2024 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76 -80 ЦПК України, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співласниками квартири АДРЕСА_2 : ОСОБА_1 належить частка в праві власності на нерухоме майно в розмірі 2/3 (а.с. 22, 123), ОСОБА_2 1/3 (а.с. 123).

В будинку АДРЕСА_3 , створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крушельницької, 1».

ОСОБА_1 протягом спірного періоду, а саме в 2022-2024 р.р. частково сплачував внески на утримання багатоквартирного будинку (а.с.140-144), доказів про сплату внесків іншим відповідачем ( ОСОБА_2 ) суду не надано.

Позивач просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за період 2022-2024 р.р.

Правовідносини між учасниками справи виникли з відповідальності за порушення зобов`язання, яке виникло на підставі договору.

Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Відповідно до п. 3 розділу IV Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крушельницької, 1» (а.с. 15) визначено, що сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного та капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства і Статуту.

Загальними зборами від 25.01.2021 р. затверджено кошторис об`єднання на 2021 рік. Затверджено «розмір внесків співвласників «Крушельницької, 1» (без виділенні пільг та субсидій) з 01.01.2021 року для 3-9 поверхів 5,50 грн. за 1 кв.м, для співвласників 1-2 поверхів 5,23 грн. за 1 кв.м, для співвласників нежитлових приміщень 5,23 за 1 кв.м» (цитата).

Суд відхиляє заперечення відповідача ОСОБА_1 про відсутність рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, яким встановлено розмір внесків на 2022-2024 р.р., оскільки в 2021 році встановлено певні розміри внесків співвласників, і рішення про обмеження строку певним періодом відсутнє.

Суд враховує, що відповідно до наданих відповідачем ОСОБА_1 доказів, він у 2022-2024 р.р. сплачував внески на утримання багатоквартирного будинку в сумі 255 грн. щомісяця (а.с. 140-144). Цей факт визнається і позивачем в актах звіряння (а.с. 24).

Отже, заперечення відповідача проти позову з підстав нібито відсутності встановленого розміру внеску відхиляються, оскільки відповідач допускає суперечливу поведінку, на недопустимість якої вказував Верховний Суд в Постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду по справі № 390/34/17. Верховний Суд виснував, що доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Для суду відсутні підстави для застосування за заявою відповідача ОСОБА_1 до позовних вимог строків позовної давності, оскільки предметом спору є стягнення заборгованості саме за період 2022-2024 р.р.

Як вже зазначалося вище, згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у від 13.11.2019р. у справі № 686/14833/15-ц.

Відповідно до частини 1 статті 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Згідно статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Статтею 20 Закону встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Згідно зі статтею 22 Закону для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання.

У постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року у справі № 466/8748/16-ц зроблено правовий висновок про те, що особа, яка є співвласником будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділене правом у разі нездійснення таких дій цією особою звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Законом, іншими законодавчими актами не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування внесків і платежів, визначених загальними зборами ОСББ.

Визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників будинку відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників відповідно до частини дев`ятої статті 10 Закону, частини другої статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та згідно із законодавчо встановленим порядком голосування на зборах об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 грудня 2019 року у справі № 910/6471/18, провадження № 12-111гс19.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», власник - член об`єднання зобов`язаний виконувати статут об`єднання, додержуватись вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

У відповідності до статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Відповідно до частини 3 статті 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вправі вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтних фондів.

Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Отже, особа, яка є власником приміщення у багатоквартирному будинку, в якому створено ОСББ (асоціацію), зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні (асоціації).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною 2 статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76 -80 ЦПК України, строки сплати внесків співвласниками не встановлені будь-яким рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку.

Отже, до спірних правовідносин сторін слід застосувати положення ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Відповідачу ОСОБА_1 позивач 06.02.2024 р. направив вимогу (а.с. 23-25), відповідно до якої просив сплатити заборгованість.

Відтак, в 7-дненний строк з моменту направлення вимоги відповідачу ОСОБА_1 , у останнього виникла заборгованість за період з вересня 2022 р. по лютий 2024 р. включно.

Позивач в акті звіряння (а.с. 24) визнає факт часткової оплати внесків відповідачем ОСОБА_1 ..

За розрахунками суду, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем за період вересень 2022 р. лютий 2024 р. в сумі 3,50 грн. щомісяця.

Частка відповідача ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 на 4 поверсі: 70,5 м.кв * 2/3 = 47 м.кв.). Розмір внеску: 47 м. кв. * 5,50 грн./м.кв = 258,5 грн. на місяць.

Сплачено 255 грн. щомісячно у період вересень 2022 року лютий 2024 року.

Заборгованість 3,50 грн. * 18 місяців = 63 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом 13 березня 2024 р.

Право вимоги до відповідача настало 17 лютого 2024 р. (нормативи пересилання поштових відправлень - 2 дні з моменту відправлення та 7 днів на виконання зобов`язання). Отже, у період з 17 лютого по 13 березня 2024 року інфляційні втрати не нараховуються.

За період прострочення 26 днів з відповідача слід стягнути 3% річних у сумі 0,13 грн.

Всього з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню 63,13 грн., в решті позову слід відмовити.

У матеріалах справи відсутні докази направлення вимоги про сплату заборгованості відповідачу ОСОБА_2 .

За таких обставин, підстави для задоволення позову в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 відсутні, оскільки доказів настання у позивача права вимоги позивачем суду не надано.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково в частині вимог до ОСОБА_1 , то з останнього на користь позивача наявні підстави для стягнення 0,39 грн. судового збору.

Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 19, п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 3 ст. 258, ст.ст. 264 265, 273, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крушельницької,1» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крушельницької, 1» (, м. Дніпро, провул. Крушельницької, буд. 1) заборгованість зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку за період вересень 2022 р. лютий 2024 р. в сумі 63 грн. 00 коп. та 3% річних у сумі 0 грн. 13 коп.

В задоволенні решти позовних вимог до ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крушельницької, 1» (, м. Дніпро, провул. Крушельницької, буд. 1) судовий збір в розмірі 0,39 грн.

В задоволенні вимог позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крушельницької, 1» до ОСОБА_2 відмовити.

Дата складення повного судового рішення 30.03.2025 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї