КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/4967/2025 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Доброванової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Деяка Ярослава Михайловича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2024 року у справі за ОСОБА_2 до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, треті особи: приватний нотаріус Бучанського нотаріального округу Квінікадзе Олександр Бадрійович, ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Борщагівської сільської ради, третя особа - приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Квінікадзе О.Б. про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини на підставі заповіту ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначала, що у лютому 2022 року вона звернулась до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Апишкової З.І. з метою подачі заяви про прийняття спадщини на підставі заповіту ОСОБА_3 , але оскільки приватний нотаріус Апишкова З.І. з невідомих їй причин припинила прийом громадян, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Квінікадзе О.Б та з метою прийняття спадщини надала помічниці нотаріуса свої персональні данні, свідоцтво про смерть ОСОБА_3 та копію заповіту ОСОБА_3 .

Однак, в той день подати заяву про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 позивачці не вдалось з технічних причин, так-як державні реєстри були поза доступом.

Позивачці було запропоновано відвідати нотаріуса в інший день та в час який з нею буде узгоджений помічником нотаріуса.

24.02.2022 року розпочалось вторгнення російської федерації в Україну і Бучанський район Київської області перетворився в зону активних бойових дій.

Після звільнення території Київської області від загарбників, офіс приватного нотаріуса ОСОБА_4 тривалий час не працював, телефонний зв`язок був відсутній.

20 жовтня 2023 року ОСОБА_2 вдруге звернулась до приватного нотаріуса Квінікадзе О.Б. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом померлої ОСОБА_3 , але отримала постанову приватного нотаріуса Квінікадзе О.Б. про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що спадкоємцем був пропущений 6 місячний строк для прийняття спадщини, визначений положеннями ст. 1270 ЦК України.

Позивачка вважає, що строк для прийняття спадщини за заповітом померлої ОСОБА_3 був нею пропущений з поважних причин, а саме у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію Бучанського району Київської області, де відбувались активні бойові дії до середини березня 2022 року, у зв`язку з чим офіс приватного нотаріуса Квінікадзе О.Б. зупинив свою роботу на тривалий час і посилаючись на положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом померлої ОСОБА_3 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2024 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_2 додатковий строк в 30 днів з моменту набрання чинності ухваленого рішення для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 . Стягнуто з Борщагівської сільської ради на користь ОСОБА_2 1 073, 60 грн судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, з апеляційної скаргою в інтересах третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 , звернувся його представник - адвокат Деяк Я.М., який, посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення по справі, невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначає, що залучення ОСОБА_1 до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, пов'язано із тим, що в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 369/1070/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним. Предметом спору у вказаній справі є законність договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких на сьогоднішній день є ОСОБА_1 ОСОБА_2 претендує на участь у справі №369/1070/22 в якості правонаступника позивача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що і спонукало її звернутись до суду із позовом до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Скаржник звертає увагу апеляційного суду на те, що строк подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 закінчився 14 липня 2022 року.

Матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_2 у січні 2022 року зверталась до приватного нотаріуса Бучанського РНО Апишкової З.І. із заявою про прийняття спадщини.

Пояснення нотаріуса Квінікадзе О.Б. про те, що у лютому 2022 року ОСОБА_2 зверталась до нього із заявою про прийняття спадщини однак з технічних причин заява не була зареєстрована, не є належним доказом і не можуть бути взяті до уваги.

Вказує, що після завершення бойових дій на території села Петропавлівська Борщагівка з 30.03.2022 року по 14.07.2022 року позивачка ОСОБА_2 мала безперешкодну можливість для подання заяви про прийняття спадщини, однак не скористалась нею аж до осені 2023 року, при цьому доказів поважності причин пропуску строку суду першої інстанції вона не надала.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Деяк Я.М. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Дмитраш О.М. у судовому засіданні просив суд прийняти відзив на апеляційну скаргу, поданий з пропуском визначеного судом строку, оскільки ОСОБА_2 не отримувала копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги, а з матеріалами справи представник позивача зміг ознайомитись в приміщенні Київського апеляційного суду 14.03.2025 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Виходячи із вищевикладеного, клопотання про поновлення строку для подачі відзиву на апеляційну скаргу є обґрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи, і підлягає задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Дмитраш О.М. заперечує проти наведених у скарзі доводів, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване.

Зазначає, що підставою для поновлення пропущеного строку для прийняття спадщини ОСОБА_2 стали об`єктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини за померлою ОСОБА_3 , які у відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, були визнані судом першої інстанції поважними та пов'язаними з непереборними, істотними труднощами для спадкоємця. А також судом були враховані системні волевиявлення та дії спадкодавця з метою прийняття спадщини, що були вчинені ОСОБА_2 у встановлений законом строк.

Підтримуючи доводи, викладені у відзиві, адвокат Дмитраш О.М. у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у відповідності до вимог процесуального законодавства, про причини неявки суд не повідомляли.

Керуючись положеннями частини другої статті 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутності учасників, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено наступні фактичні обставини по справі.

Згідно дослідженого судом лікарського свідоцтва про смерть № 5 від 24 січня 2022 року ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом досліджений заповіт ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Апишковою З.І 04.12.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 2205 і занесений до спадкового реєстру за №68782989, яким ОСОБА_3 заповіла усе свої майно яке вона мала, а також все те, на яке за законом вона буде мати право ОСОБА_2 .

З матеріалів справи також вбачається, що постановою приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Квінкадзе О.Б. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. (а.с. 7)

Апеляційним судом також встановлено, що у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 369/1070/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року у справі № 369/1070/22 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2022 року. В задоволенні заяви ОСОБА_2 про залучення її до участі у справі в якості правонаступника ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено. (а.с. 35-39)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив із обґрунтованості доводів позовної заяви про поважність причин пропущення такого строку. При цьому, суд врахував, що ОСОБА_2 в межах визначеного законом шестимісячного строку на прийняття спадщини вчиняла дії, що свідчать про наявність волевиявлення на прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 , а саме: у лютому 2022 року ОСОБА_2 з метою прийняття спадщини звернулась до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Квінікадзе О.Б., але з технічних причин заява про прийняття спадщини не була зареєстрована. Судом також враховано, що 24.02.2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення війська Російської Федерації на територію України і Бучанський район Київської області перетворився у зону активних бойових дій. 24.02.2022 року Указом Президента України в Україні був введений воєнний стан, затверджений Законом України №2102-1Х того ж дня.

Однак, колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, оскільки вони не відповідають встановленим по справі обставинам та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до статей 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Отже, лише якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався своєчасно правом на прийняття спадщини, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає (постанова Верховного Суду від 11 червня 2024 року у справі № 758/10908/22, провадження № 61-12377св23).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Обов`язком суду під час розгляду справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, у першу чергу, має стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду (постанови Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15; від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17; постанови Верховного Суду від 10 вересня 2024 року у справі № 523/4865/18, провадження № 61-8705св24; від 20 вересня 2024 року у справі № 547/940/23, провадження № 61-6183св24; від 27 вересня 2024 року у справі № 692/142/24, провадження № 61-10139св24).

У справі, яка переглядається, позивачка як спадкоємець за заповітом мала право подати заяву про прийняття спадщини протягом усього визначеного законом шестимісячного строку після її відкриття, а саме з 14 січня 2022 року до 14 липня 2022 року.

Із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 звернулась 20 жовтня 2023 року, тобто більш ніж через рік та три місяці після закінчення шестимісячного строку, визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України.

Позивачка мотивує поважність причин пропуску нею строку для прийняття спадщини тим, що на початку лютого 2022 року вона з метою подання заяви про прийняття спадщини вона звернулась до нотаріуса Апишкової З.І., але остання з невідомих причин була відсутня і не вела прийом громадян.

Поряд із цим, позивачем не подано та матеріали справи не містять жодного доказу, який підтверджує звернення ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_8 до приватного нотаріуса Апишкової З.І. ні у лютому 2022 року, ні в інший строк.

Апеляційний суд також вважає недоведеними обставини щодо звернення із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Бачанського районного нотаріального округу Квінікадзе О.Б. у встановлений законом строк, як про це зазначає ОСОБА_2 у позові, оскільки зазначене спростовується письмовими поясненнями приватного нотаріуса Квінікадзе О.Б., направленими на адресу суду першої інстанції.

Так, в своїх письмових поясненнях приватний нотаріус Квінікадзе О.Б. зазначив, що у встановлений ст. 1270 ЦК України строк для подачі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2 зверталась до нього за отриманням консультації з приводу вступу в спадщину та отримання свідоцтв про право на спадщину, ним було проведено консультацію у відповідності до норм законодавства у повному обсязі, однак заява про прийняття спадщини від останньої не надходила. (а.с. 134)

Відтак, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 вчиняла дії, що свідчать про наявність волевиявлення на прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 , є необґрунтованими та не підтверджені належними і допустимими доказами.

Щодо доводів позивача про неможливість подати заяву про прийняття спадщини у звязку із повномасштабним вторгенням російської федерації в Україну, введенням воєнного стану та активними боєвими діями у Бучанському районі Київської області, апеляійний суд зазначає наступне.

Загальновідомим та таким, що не потребує доказування, є той факт, що 24 лютого 2022 року російська федерація розпочала повномасштабне вторгнення на територію України.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, який в подальшому продовжено та діє і на сьогоднішній день.

На території Бучанського району Київської області впродовж березня 2022 року велись активні бойові дії.

Київська область була повністю звільнена від окупації 02 квітня 2022 року.

Так, відповідно до Розділу І «Території, на яких ведуться (велися) нові дії» Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, що затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (зі змінами), датою завершення бойових дій на території села Петропавлівська Борщагівка Борщагівської сільської територіальної громади Київської області є 30.03.2022.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 не надала суду належних та допустимих доказів, підтверджуючих наявність об`єктивними, непереборних та істотних труднощів у поданні заяви про прийняття спадщини у період з 30 березня 2022 по 14 липня 2022 року.

Апеляційний суд також враховує, що відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в редакції від 06.03.2022, на який посилається суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, встановлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Проте, суд першої інстанції не взяв до уваги, що в подальшому до вказаного пункту 3 постанови КМУ вносились зміни постановою Кабінету Міністрів України №719 від 24.06.2023, відповідно до яких установлено, що перебіг строку прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Отже, Кабінетом Міністрів України було фактично встановлено новий строк прийняття спадщини під час дії воєнного стану, який продовжувався не більше на чотири місяці, а тому кінцевим строком для подання заяви ОСОБА_2 прийняття спадщини могло бути 14 листопада 2022 року.

Однак, із вказаною заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Квінікадзе О.Б. тільки 20 жовтня 2023 року, що свідчить про відсутність взаємозв`язку між веденням бойових дій у Київській області і неможливістю подання заяви про прийняття спадщини.

В подальшому постановою Кабінету Міністрів України №469 від 09.05.2024 року пункт 3 було виключено з постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

Надаючи оцінку доводам позивача та наданим нею доказам, суд першої інстанції також не врахував, що ОСОБА_2 з моменту відкриття спадщини була обізнана про факт смерті ОСОБА_3 , отримала свідоцтво про смерть останньої, у січні 2022 року звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про залучення її у справі №369/1070/22 в якості правонаступника ОСОБА_3 , згідно з письмовими поясненнями нотаріуса Квінікадзе О.Б., ОСОБА_2 було також в повному обсязі надано консультацію щодо порядку вступу в спадщину та отримання свідоцтв про право на спадщину, однак у визначений законом строк позивачка не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, жодних дій на підтвердження свого волевиявлення на прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 не вчинила, при цьому доказів поважності причин пропуску такого строку, які би свідчили про наявність об`єктивних обставин, які не залежали від її волі, та перешкоджали вчинити такі дії, суду не надала.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до підтримки помилкових висновків суду першої інстанції та відхиляються апеляційним судом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування, із прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат, та оскільки за наслідками апеляційного перегляду в задоволенні позову відмовлено, стягує з позивача на користь третьої особи ОСОБА_1 , який подав апеляційну скаргу, понесені ним судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1610,00 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Деяка Ярослава Михайловича задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2024 рокускасувати та ухвалити по справі нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, треті особи: приватний нотаріус Бучанського нотаріального округу Квінікадзе Олександр Бадрійович, ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) понесені витрати на оплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1610 (одну тисячу шістсот десять) гривень 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 27 березня 2025 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Слюсар Т.А.