Справа № 490/2079/25
н/п 2/490/2261/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

24.03.2025 року матеріали справи передано судді.

При вирішенні питання про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження у справі, судом було встановлено наступне.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що к ожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимоги до позовної заяви наведені в статті 175 ЦПК України.

Так, п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На виконання зазначеної процесуальної норми, позивачем в позовній заяві зазначено, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Судом встановлено, що 24 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду міста Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (вх. №9299/25 від 24.03.2025 року, справа №490/2079/25).

Натомість, в той же день, 24 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду міста Миколаєва з аналогічним позовом (до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав) до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (вх.№9240 від 24.03.2025 року, справа №490/2067/25).

У відповідності до приписів частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктом 2 частини 2 статті 44 ЦПК України встановлено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Частиною 3 статті 44 ЦПК України встановлено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи наведене вище, суд визнає подання позивачем позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (у справах №490/2079/25 та 490/2067/25) зловживанням позивачем процесуальними правами, метою яких, на переконання суду, є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

За такого, на підставі частини 3 статті 44 ЦПК України, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повертається позивачу.

Частиною 6 статті 185 ЦПК України встановлено, що про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Керуючись статтею 44, 175, 185, 258-261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін