Єдиний унікальний номер 725/1080/25
Номер провадження 2/725/295/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2025 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Войтуна О.Б.,

при секретарі Сумарюк М.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про залишення проживання дитини з батьком, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позову посилався на те, що він з відповідачкою перебував у фактичних шлюбних відносинах та у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначив, що відповідачка поводила себе дивно, постійно скаржилась на поганий настрій, апатію та депресивний стан. Відразу після народження дитини відповідачка на займалася та не цікавилася дитиною.

На ґрунті її незрозумілої поведінки у них відбувалися постійні сварки, у зв`язку із чим їх відносини припинилися, а син залишився проживати разом з ним.

Відповідачка натомість самоусунулась від участі у житті сина, це цікавиться ним, не утримує його та не бере участі у його вихованні.

Вказував, що він як батько дитини здійснює над ним опіку, доглядає за ним та піклується про стан його здоров`я, створює атмосферу для його духовного та морального розвитку.

Також зазначав, що потребує встановлення факту, що дитина проживає з ним та перебуває на його вихованні та утриманні, оскільки виникатимуть обставини щодо необхідності в оформлені документів щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховується одним із батьків, а також можливості переміщуватись із дитиною без документальної згоди матері.

Враховуючи викладене, а також зміну позовних вимог з посиланням на норми процесуального права просив залишити проживати ОСОБА_3 разом з батьком та встановити факт він самостійно виховує та утримує малолітнього сина.

В підготовче засідання позивач не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачка в підготовче судове засідання не прибула. Від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала та проти поданого позову не заперечувала.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, під час яких у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У відповідності до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Але даний принцип не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 Сімейного кодексу України, так і зі змісту Конвенції про права дитини.

Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

В даному випадку батьки дитини у зареєстрованому шлюбі не перебувають, однак це не може бути перешкодою у вирішенні питання про залишення проживання дитини з батьком чи матір`ю у разі відсутності у них спору з даного питання.

Відповідно до нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Душинською Н.В. договору від 22.01.2025 року, батьки дитини досягли згоди, що місцем проживання дитини буде місце проживання батька, а також батько буде самостійно виховувати та утримувати дитину.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Письмовими поясненням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується, що матір дитини усунулась від участі у вихованні та утриманні сина та дитиною повністю займається батько.

Таким чином факт проживання дитини з батьком, утримання та самостійного вихованням батьком дитини повністю підтверджується наданими доказами.

Крім того зазначене не заперечувалось та визнано матір`ю дитини, що у свою чергу також підтверджує факт проживання дитини з батьком, здійснення ним самостійного виховання неповнолітньої дитини та її перебування на повному утриманні батька.

Враховуючи викладене суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи перш за все із інтересів дитини вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150, 155, 160, 161 СК України, ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Залишити проживати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити, факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , самостійно виховує та утримує малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун