П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 березня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сільваші Володимир Миколайович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2024 року, повний текст якого складено 01 листопада 2024 року, ухвалене суддею Крегул М.М., в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення

встановив:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заяву мотивує тим, що його тітка ОСОБА_2 , згідно висновку № 50/4 від 12.04.2023 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися або самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі та довідки ЛКК від 12.04.2023 № 50/5, не здатна до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду. При цьому, заявник є особою, яка може здійснювати такий догляд, інших близьких повнолітніх родичів, які б могли здійснювати за нею догляд немає. Рішенням Виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 273 від 25.05.2023 його призначено помічником ОСОБА_2 , про що йому було видане посвідчення.

Також заявник зазначає, що він разом з його неповнолітньою донькою та ОСОБА_2 проживають за адресою АДРЕСА_1 . Остання в заяві № 501 від 11.04.2023 року засвідчила свою згоду на постійний догляд за нею саме заявником і зазначила про відсутність іншої особи, у тому числі близьких або далеких родичів, які можуть здійснювати за нею необхідний постійний догляд.

Просить встановити факт, що має юридичне значення, зокрема просить встановити, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є єдиною особою, яка здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду відповідно до законодавства України та відсутність інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що фактичне надання соціальних послуг у вигляді постійного догляду за особою похилого віку здійснюється в порядку, встановленому чинним законодавством України і оформляється рішенням відповідного органу, а тому, даний факт про який клопоче у поданій заяві до Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 не може бути встановлений в судовому порядку.

Не погоджуючись із рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким його заяву задовольнити.

Вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції не обґрунтованим та незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального права.

В своїх доводах посилається на те, що він є особою, яка може надавати соціальні послуги на непрофесійній основі і надає їй своїй тітці ОСОБА_2 безперервно, оскільки проживає з нею постійно. Інших близьких людей та родичів, які можуть доглядати за тіткою - немає.

Законом не визначено єдиного спеціального порядку визначення чи є особа єдиною, яка надає чи може надавати, послуги постійного догляду за особою, яка за станом здоров`я потребує цього.

Суд належним чином не дослідив, що заявник просить не встановити факт здійснення догляду за особою, яка потребує постійного догляду, а просить встановити факт, що заявник є єдиною особою, яка здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 та встановити факт відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційним судом встановлено, що актом проведення обстеження сім`ї №215/1 від 26.09.2022 ОСОБА_1 , який проживає разом з ОСОБА_2 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , соціальні послуги ОСОБА_2 надаються щоденно та рекомендовано призначення компенсації ОСОБА_1 (а.с.17).

11.04.2023 ОСОБА_2 підписала заяву, посвідчену приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Єрмаковою І.Ф. та зареєстрованій в реєстрі під номером 501, в якій зазначила, що підтверджує свою згоду та просить, щоб за нею вів необхідний постійний догляд ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

Згідно висновку №50/4 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 12.04.2023 ОСОБА_2 потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с.14).

Згідно довідки ЛКК №50/5 від 12.04.2023 ОСОБА_2 не здатна до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду (а.с.15).

ОСОБА_1 відповідно до довідки ЛКК №47/2 від 12.04.2023 здатний надавати соціальні послуги на непрофесійній основі (а.с.16).

Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.05.2023 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено помічником ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка за станом здоров`я потребує постійного догляду та не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (а.с.12).

ОСОБА_1 отримав 25.05.2023 посвідчення №11 помічника фізичної дієздатної особи від Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради терміном дії до 25.05.2024 (а.с.13).

Довідкою від 18.08.2023 підтверджено, що за адресою: АДРЕСА_1 станом на 18.08.2023 зареєстровані такі особи: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.18).

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У ст.315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом.

У п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі №363/214/17-ц від 22.08.2018 року, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку не є вичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, порядок вирішення питання щодо можливості оформлення постійного догляду за особами, які потребують постійного стороннього догляду, визначено Законом України «Про соціальні послуги» та низкою підзаконних нормативно-правових актів.

Проаналізувавши зазначені норми, КЦС ВС у постанові від 5 червня 2024 року у справі № 283/1199/23 вказав, що для отримання підтвердження факту здійснення догляду за особою з інвалідністю надавач соціальної послуги з догляду вдома має бути включений до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, який на місцевому рівні ведуть виконавчі органи місцевих рад та за заявою особи підтверджують такий статус шляхом видачі безкоштовно довідки.

Також Верховний Суд зазначив, що аналогічно законодавець унормував позасудовий порядок встановлення факту здійснення особою постійного догляду в законодавстві про мобілізаційну підготовку та порядок мобілізації.

Зокрема, у місцевому органі виконавчої влади передбачено створення комісії із встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду), яка з урахуванням наданих районним (міським) ТЦК та СП матеріалів складає акт про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду). Такий акт є одним із документів, які надаються військовозобов`язаним до ТЦК та СП для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (п. 9 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

У справі, що переглядається, заявник просить встановити факт, що він є єдиною особою, зайнятою постійним доглядом за своєю тіткою, яка потребує такого догляду за станом здоров`я.

Однак, заявником вказане питання вирішено в позасудовому порядку, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №273 від 27.05.2023

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що чинним законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особами, що його потребують, а тому встановлення юридичного факту, що заявник є єдиною особою, яка перебуває в родинних відносинах з ОСОБА_2 та здійснює за нею постійний догляд не може бути задоволеним в судовому порядку з тих підстав, що зазначена обставина вже підтверджена відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, що засвідчено відповідним посвідченням департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся у суд із заявою про встановлення юридичного факту в той час як зазначений юридичний факт стосовно того, що саме він є на цей момент тією єдиною особою, що здійснює надання соціальної послуги на непрофесійній основі ОСОБА_2 , яка не здатна до самообслуговування та у зв`язку із цим потребує постійного стороннього догляду, встановлено належним рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради, то встановлення такого юридичного факту ще і в судовому порядку не є необхідним та свідчить безпідставність звернення до суду із такою заявою, яка не може бути задоволена судом.

Відтак, доводи апеляційної скарги висновків суд не спростовують та не дають підстав для висновку про постановлення судом оскаржуваного рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сільваші Володимир Миколайович, залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2024 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 березня 2025 року.

Головуючий:

Судді: