Справа № 204/3067/25
Провадження № 2/204/2265/25
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про передачу справи на розгляд іншому суду

24 березня 2025 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2025 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Дніпро в особі Дніпровської міської ради про встановлення факту родинних відносин.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 21 березня 2025 року головуючим у справі визначено суддю Токар Н.В.; справу передано судді 24 березня 2025 року.

На виконання вимог ч.8 ст.187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, 24 березня 2025 року судом був зроблений запит до Єдиного державного демографічного реєстру, та отримано відповідь №1224034 щодо відсутності інформації про зареєстроване місце проживання позивача.

Окрім того, 24 березня 2025 року судом був зроблений запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та того ж дня отримано відповідь №419239553.

Перевіривши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що справа не підсудна Красногвардійському районному суду м.Дніпропетровська виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частиною 2 ст.27 ЦПК України передбачено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 1 ст.30 ЦПК України визначено виключну підсудність, згідно якої, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі №910/10647/18 (провадження №12-175гс19) у питанні щодо застосування статті 30 ГПК України, яка за своїм змістом є аналогічною статті 30 ЦПК України, у спірних правовідносинах, пов`язаних з визнанням недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, дійшла, зокрема, таких висновків: нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення; майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав; виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном; оскільки спір у цій справі виник з приводу об`єкта нерухомого майна, то спір щодо майнових прав на вказане майно відповідно до вимог частини третьої статті 30 ГПК України мав би розглядатись судом за місцезнаходженням майна.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 (провадження №12-73гс20), аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Отже, слід дійти висновку, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Велика Палата Верховного Суду вважала, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються правила виключної підступності.

Схожа правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07. 2020 у справі №910/10647/18.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить встановити факт родинних відносин із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та після якої залишилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном, в даному випадку прав та обов`язків, передбачених на отримання спадщини, яка складається з квартири АДРЕСА_1 .

Аналізуючи наведені норми права, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради про встановлення факту родинних відносин, подана до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська з порушенням територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, цивільна справа має бути передана за виключною підсудністю на розгляд до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 184, 258, 260-261, 353-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради про встановлення факту родинних відносин - передати на розгляд до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В. Токар