ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1173/25 Справа № 932/7898/24 Головуючий у першій інстанції: Куцевол В. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року по справі за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про забезпечення доказів до подання позову,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року заяву представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про забезпечення доказів до подання позову - повернуто заявнику на підставі ч. 4 ст. 117 ЦПК України.

В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України» посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Встановлено, що АТ «Державний ощадний банк України» звернулось до місцевого суду із заявою про забезпечення доказів до пред`явлення позову, в якій просить витребувати від державного нотаріуса Мирноградської державної нотаріальної контори Донецької області Свиридової Алли Володимирівни зі спадкової справи №196/2021 щодо майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , інформацію про осіб (із зазначенням прізвищ, імен та по батькові, реєстраційних номерів облікових карток платників податків, їх місця проживання), які отримали свідоцтва про право на спадщину, а також інформацію про наявне спадкове майно та його вартість.

В обґрунтування вказаної заяви вказано, що Банк має намір подати до суду позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором зі спадкоємців померлого позичальника ОСОБА_1 . Витребувана інформація необхідна особі, яка може набути статусу позивача, для звернення до суду з відповідним позовом. Банк позбавлений можливості самостійно отримати необхідні відомості про коло спадкоємців після смерті позичальника ОСОБА_1 для захисту своїх прав та інтересів у судовому порядку. Звертає також увагу суду на те, що заявник, наразі, позбавлений можливості захистити свої права та інтереси в судовому порядку, оскільки не володіє інформацією про спадкоємців позичальника, а відтак не може визначити підсудність майбутнього позову та виконати вимоги, процесуального закону в частині зазначення у позові інформації про відповідача (ів). Банк не має можливості отримати іншим шляхом інформацію про спадкоємців ОСОБА_1 , адже, відповідно до ст. 8 ЗУ «Про нотаріат» довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються нотаріусом протягом десяти робочих днів на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв?язку з кримінальним провадженням, цивільними, господарськими, адміністративними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться в провадженні цих органів, з обов?язковим зазначенням номера справи та прикладенням гербової печатки відповідного органу.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Згідно вимог ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; перелік документів, що додаються до заяви.

Заява підписується заявником або його представником. До заяви, яка подана представником заявника, має бути додано документ, що підтверджує його повноваження.

За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

З аналізу ч. 1-3 ст. 117 ЦПК України слідує, що у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати та зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення, потрібні для вирішення справи, але, насамперед, спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов, суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Отже, процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність, тощо).

Повертаючи заяву про забезпечення доказів до подання позовної заяви, суд першої інстанції керувався вимогами ч.4 ст. 117 ЦПК України та зробив висновок про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів у зв`язку з недоведенням заявником обставин, що такий засіб доказування може бути втраченим або збирання чи подання відповідних доказів згодом стане неможливим.

Однак, місцевим судом в оскаржуваній ухвалі не наведено належного обґрунтування, яким саме нормам статті 117 ЦПК України не відповідає подана АТ «Державний ощадний банк України» заява про забезпечення доказів.

Частина 4 статті 117 ЦПК України передбачає, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

При цьому слід зауважити, що висновки суду першої інстанції про те, що заявником не доведено, що витребувані докази можуть бути втрачені або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, не є підставою для повернення заяви про забезпечення позову згідно вимог ч. 4 ст. 117 ЦПК України.

У той же час, розгляд по суті заяви про забезпечення доказів здійснюється судом в порядку статті 118 ЦПК України.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 27 березня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова