Справа №487/4131/20
Провадження №6/487/81/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2025 Заводський районний суд міста Миколаєва в складі: головуючого судді Кузьменко В.В., за участю секретаря судових засідань Барської А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ :

13.02.2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розстрочення виконання судового рішення.

Свої вимоги мотивує тим, що заявник та її чоловік під час війни залишились без роботи, доходу немає. Донька ОСОБА_2 також не працює та немає доходу. Син ОСОБА_3 є інвалідом першої Б групи з дитинства. Матеріальне становище сім`ї є незадовільним. Тому виконати рішення суду та сплатити кошти єдиним платежем можливості немає.

У судове засідання сторони не з`явились.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.08.2024 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 09.12.2024 року рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.08.2024 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4 . Усунути перешкоди ОСОБА_4 в користуванні літньою кухнею літ. В по АДРЕСА_1 шляхом покладення обов`язку на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за власний рахунок демонтувати систему водовідведення з покрівлі споруди навісу, який належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в домоволодінні АДРЕСА_2 , що не відповідає вимогам ДБН В.2.6-220:2017 «Покриття будівель та споруд», визначену у висновку судової будівельно-технічної експертизи №125-135 від 09 травня 2024 року.

Покласти обов`язок на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за власний рахунок виконати зворотній ухил скатної покрівлі навісу, а саме, у бік домоволодіння АДРЕСА_2 та відповідно у протилежний бік від виконаної наразі, в бік домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у відшкодування майнової шкоди 29766 (двадцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят шість) грн та у відшкодування компенсації моральної шкоди 10000 (десять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у відшкодування судового збору в обох судових інстанціях по 1548 (одна тисяча п`ятсот сорок вісім) грн, з кожної.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Згідно ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно ч.3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.4 ст.435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У відповідності до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Перелік обставин, що утруднює виконання судового рішення, наведений у цій статті, не є вичерпним, тому суд у кожному конкретному випадку повинен визначити, чи є обставини, на які посилається боржник, такими.

Таким чином, розстрочка, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача, так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З наведених норм вбачається, що суд може відстрочити чи розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів існування таких обставин.

Згідно ч. 3ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, в обґрунтування заяви про розстрочення виконання судового рішення, заявником зазначено, що вона та її чоловік під час війни залишились без роботи, доходу немає. Донька ОСОБА_2 також не працює та немає доходу. Син ОСОБА_3 є інвалідом першої Б групи з дитинства. Матеріальне становище сім`ї є незадовільним. Аргумент заявника про залежність виконання судового рішення від її майнового стану не може бути прийнятий до уваги, адже згідно з ч.2 ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язань.

Ураховуючи наведене, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності виняткових обставин, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вищенаведені заявником обставини не є підставою для розстрочення виконання рішення в розумінні статті 435 ЦПК України.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи з принципів верховенства права, обов`язковості виконання судових рішень, відсутності виключних обставин для розстрочення виконання рішення, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 2, 18, 81, 435 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволені заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя В.В.Кузьменко