П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року місто Київ

справа № 760/9122/23

провадження № 22-ц/824/521/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приват банк», подану представником Ніколаєнко Оленою Миколаївною,

на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 року, ухвалене у складі судді Сенька М.Ф.,

у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача, суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 52 589, 58 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідач звернувся до нього з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву від 13 грудня 2007 року № б/н., згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Стверджує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Проте, всупереч вимогам договору, відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання та у зв`язку з чим станом на 28 лютого 2023 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 52 589, 58 грн., з яких: 3 298, 49 грн. заборгованість за тілом кредиту; 48 503, 73 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 3 868, 96 грн. нарахована пеня; 655, 44 грн. нараховано комісії.

Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 року позов АТ КБ «Приват банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват банк» заборгованість за заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 13 грудня 2007 року № б/н в розмірі 3 298, 49 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн., а всього 5 982, 49 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками та комісією, 9 січня 2024 року представник АТ КБ «Приват банк» - Ніколаєнко О.М. подала апеляційну скаргу, в порядку ст. 355 ЦПК України.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги АТ КБ «Приват банк» про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками та комісією. В іншій частині просить рішення суду залишити без змін.

Вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Зокрема зазначає про те, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків по кредиту в розмірі 1,9 відсотків та щомісячної комісії в розмірі 1 відсоток, оскільки вони зазначені в заяві, яка підписана відповідачем.

Також звертає увагу, що законодавцем не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь - яку частину суми заборгованості за кредитом.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог АТ КБ «Приват банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту не оскаржується, відповідно апеляційним судом не переглядається.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 не скористався.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 січня 2024 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було підписано заяву від 13 грудня 2007 року № б/н, згідно якої останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Своїм підписом на заяві, як зазначав позивач, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором від 13 грудня 2007 року № б/н, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 28 лютого 2023 року становить 56 326, 62 грн. і складається із: заборгованості за тілом кредиту - 3 298, 49 грн., 48 503, 73 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; пеня 3 868, 96 грн.; комісія 655,44 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача нарахованих банком процентів та комісії, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відсутності підстав для задоволення вимог банку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками та комісією, з огляду на таке.

Верховний Суд у своїх висновках наголошує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Визначеними ч. 5, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства, яким мають відповідати як цивільні права, так і цивільні інтереси, є: судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що між АТ КБ «Приват банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг від 5 грудня 2007 року № б/н шляхом підписання заяви (вказана дата зазначена у заяві разом з датою отримання кредитної картки та пін коду 28 грудня 2007 року). У заяві вказано, що відповідач ознайомився та згідний з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами банку», які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом він підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в «Приват банку». Також підтверджено ознайомлення відповідача зі штрафними санкціями у разі прострочення позичальником термінів платежів у вигляді сплати штрафу в розмірі 250 грн. та 5 відсотків від суми позову у зв`язку зі зверненням банку до суду (а.с. 22).

Ні у позовній заяві, ні в апеляційній скарзі банком не заявлялись вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 250 грн. та 5 відсотків від суми позову, з якими ознайомлений відповідач, що підтверджується його підписом у заяві.

Натомість, банк просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 48 503, 73 грн. та комісію в розмірі 655, 44 грн.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу (ст. ст. 1049, 1050 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору, відсотки за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за кредитом (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість по процентам за користування кредитом та щомісячну комісію, посилаючись на витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» та витяг з «Тарифів банку», як на невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими «Тарифами» та «Умовами і правилами надання банківських послуг» відповідач ознайомився та погодився, підписуючи заяву про приєднання до «Умов та правил» надання банківських послуг у «Приват банку», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

У наданій до суду заяві від 5 грудня 2007 року у розділі 5 «Банківські послуги» зазначено, що базова процентна ставка за кредитом складає 1,9 відсотки на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 1 відсоток.

Проте матеріалами справи не підтверджено ознайомлення та прийняття таких умов відповідачем. Підпис ОСОБА_1 у заяві міститься у попередньому розділі, а відтак суд позбавлений можливості перевірити, чи були вказані саме ці умови на день підписання заяви чи ні, та чи був ознайомлений з такими умовами процентної ставки та комісії відповідач.

За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу «Умови та правила банківських послуг», відсутність у підписаній відповідачем заяві домовленості сторін про розмір та сплату відсотків за користування кредитними коштами та комісії, надані банком копії «Умов та правил надання банківських послуг» не можуть розцінюватися колегією суддів як належні та допустимі підстави для задоволення апеляційної скарги АТ КБ «Приват банку».

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про недоведеність позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками та комісією.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 року в частині оскаржуваних вимог ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк», подану представником Ніколаєнко Оленою Миколаївною, залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус