Номер провадження 2/756/910/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Лисенко Д.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Миненка О.А.,

малолітнього - ОСОБА_2 ,

представника закладу освіти - Шимоненко Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Миненка О.А., засобами поштового зв`язку, звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що з 29 липня 2000 року сторони перебувала у шлюбі. Від шлюбних відносин в них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням суду від 07 червня 2024 року шлюб між сторонами розірвано. Судовим наказом від 28 серпня 2024 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина в сумі 2000 грн. щомісячно.

ОСОБА_3 з лютого 2022 року пішла з родини, не цікавиться життям та здоров`ям сина, не відвідує школу, батьківські збори, не приймає участі у вихованні та утриманні. Відповідач веде аморальний спосіб життя, не проявляє заінтересованості в розвитку сина, не цікавиться його успіхами, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не спілкується зі сином, не відвідує його. Ярослав професійно займається спортом, приймає участь у змаганнях. З метою захисту прав та інтересів сина, можливості без згоди матері, вивозити сина на змагання за межі України, позивач просить позов задовольнити.

Рух справи

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 жовтня 2024 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С.

Ухвалою суду 10 жовтня 2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого розгляду.

18 лютого 2024 року відповідач ОСОБА_3 подала до суду письмову заяву в якій зазначила, що тривалий проміжок часу не проживає разом зі сім`єю. Доглядом та вихованням сина займається виключно ОСОБА_1 , водить на гуртки. Вона не телефонує сину, не приїжджає, не цікавиться, не бере участі в його житті. Чоловік ніколи не створював їй перешкод. Зазначила, що в неї інше життя, тому вона не має бажання та змоги спілкуватися з колишнім чоловіком та сином. Просить розглянути справу за її відсутності, так як участь у справі не бажає брати. Наслідки задоволення позову їй відомі та зрозумілі.

Ухвалою суду від 19 лютого 2025 року застосовано до виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області заходи процесуального примусу через не надання висновку щодо порушеного спірного питання.

Начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області 19 березня 2025 року надано до суду висновок органу опіки та піклування щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 за №162 від 18 березня 2025 року.

В судовому засіданні надала пояснення свідок ОСОБА_4 , яка є сусідкою позивача й пояснила, що ОСОБА_3 не бачила з початку повномасштабного вторгнення рф, з лютого 2022 року. Позивач самостійно виховує сина, мати не приїздила, її не бачили. Він його водить до школи, забирає, водить на гуртки.

В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що є хрещеним батьком ОСОБА_2 . Проживає поряд із родиною в с.Копачівка Обухівського району Київської області. Останній раз бачив мати ОСОБА_2 перед початком війни у 2022 році. Більш мати не приїздила, навіть на день народження сина. Батько добре піклується про сина, мати не бачив.

В судовому засіданні 20 березня 2025 року була заслухана думка малолітнього ОСОБА_2 , який сказав що дуже давно не бачив матір, з лютого 2022 року, яка до нього не приїздила, з днем народження або святами не вітала. В останнє з нею спілкувався лише влітку,більше вона не дзвонила і слухавку від нього не брала. Повідомив, що хотів би бачити матір, проте не знає де вона знаходиться. В період відвідування бабусі (маминої мами) на канікулах, мати також до нього не приїздила і він її не чув і не бачив. Сповістив що давно займається спортом, приймає участь у змаганнях. Батько ним займається і усім забезпечує.

В судовому засіданні надала пояснення керівник Копачівської гімназії ОСОБА_7 , яка повідомила що лише батько відвідує гімназію та батьківські збори, цікавиться навчанням сина. Мати за період навчання ОСОБА_2 до гімназії не приходила, з учителями не комуні кувала, батьківські збори не відвідувала. Батько приймає активну участь у житті сина, виховує, забезпечує усіх необхідним.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, представника учбового закладу, з урахуванням письмово викладеної думки відповідача, дослідивши письмові докази по справі, які вважає належними, допустимими та достатніми в їх сукупності, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2000 року. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва 07 червня 2024 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Від шлюбних відносин у сторін народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовим наказом від 28 серпня 2024 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 в сумі 2000 грн,щомісячно до досягнення сином повноліття.

Згідно з довідкою від 23 серпня 2024 року виданою керуючою справами виконавчого комітету Обухівської міської ради Лисенко В.М. проживає разом із сином ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , будинок та земельна ділянка належать ОСОБА_1 на праві власності.

У характеристиці учня 6 класу ОСОБА_2 виданої 13 січня 2025 року директором гімназії зазначено, що батько ОСОБА_1 бере активну участь у житті класу та гімназії, допомагає в організації позашкільних заходів, відвідує батьківські збори, забезпечує відвідування сином екскурсій, гуртків, змагань, забезпечує високий рівень навчання дитини. Мати ОСОБА_3 протягом останніх трьох років із дитиною не спілкується, зі сім`єю не проживає, у вихованні ОСОБА_2 участь не бере, батьківські збори не відвідує.

Відповідно до довідки головного державного виконавця Оболонського відділу виконавчої служби №76059638/3 від 04 лютого 2025 року, заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів на утримання сина становить 11000 грн.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення

Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 164 Сімейного кодексу України, законодавчо визначає, що підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Бездіяльність батьків повністю співпадає з ознаками, викладеними у положеннях ст. 164 СК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», оскільки вона не бере участі у вихованні своєї дитини, не виявляє турботи щодо дитини, не підтримує її матеріально, нехтує обов`язком батьків утримувати дитину.

Згідно з статтею 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Стаття 3 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що у порядку, встановленому законодавством, держава гарантує всім дітям рівний доступ до безоплатної юридичної допомоги, необхідної для забезпечення захисту їх прав.

Згідно пункту 5 абзацу 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», однією з основних засад державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування є захист особистих прав та інтересів таких дітей.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В контексті приписів ч. 6 ст. 19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами.

Суд не може в повному обсязі погодитися з висновком Виконавчого комітету Обухівської міської ради про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У висновку зазначено, що мати ОСОБА_3 запрошувалась до служби у справах дітей, але жодного разу не з`явилась, тому з`ясувати її думку щодо позбавлення батьківських прав не виявилося можливим. Через не наданням ОСОБА_1 службі доказів винної поведінки ОСОБА_3 у нехтуванні своїми батьківськими обов`язками та ухилення від виконання покладених обов`язків, прийнято відповідне рішення.

Як вбачається з поданого висновку, Виконавчий комітет Обухівської міської ради не проводив спілкування із малолітнім ОСОБА_2 щодо його думки про участь матері в його житті, не здійснив огляд місця проживання батька із сином, а поклав обов`язок лише на батька щодо надання доказів ухилення мати від виконання покладених на неї обов`язків.

В ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання ОСОБА_3 батьківських обов`язків щодо малолітнього сина ОСОБА_2 . Понад три роки мати відсутня в житті сина, вона із ним не спілкується, не виховує, не утримає, не цікавиться його життям та здоров`ям, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, що визнала у поданій нею письмовій заяві. Жодного разу з призначених чотирьох судових засідань не з`явилась, що свідчить про байдужість до вирішення питання про позбавлення її батьківських прав.

У рішенні "Хант проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

У постанові Верховного Суду від 01 листопада 2023 року у справі № 941/314/22 зазначено, що «позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, проте у цій справі з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, а також із встановлених судами попередніх інстанцій обставин на підставі досліджених та оцінених доказів у справі, які вказують на нехтування матір`ю своїм батьківським обов`язком, обґрунтованими є висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо позбавлення відповідача батьківських прав. У справі «Ilya Lyapin v. Russia» (Ілля Ляпін проти Росії) ЄСПЛ зазначив, що, якщо батько не підтримує стосунків з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантоване Конвенцією. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав».

На підставі досліджених судом доказів, наявних в матеріалах справи, суд приходить до переконання про доведеність факту свідомого, винного, нехтування ОСОБА_3 своїми батьківськими обов`язками та ухилення її від виконання обов`язків по утриманню, вихованню сина, з урахуванням позиції відповідачки, яка визнала обставини її свідомого ухилення від батьківських обов`язків, висловила позицію не бажання спілкуватися із сином, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд на підстав і положення ст. 141 ЦПК України, також враховує положення ст. 142 ЦПК України те, що відповідач визнав позов, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн. та повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору при зверненні до суду з позовом у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19. 141, 150, 164, 165, 170, 183 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав.

Позбавити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) з державного бюджету 50% сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 березня 2025 року.

Суддя І.С. Шролик