Справа № 603/121/25
Провадження №2/603/114/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Галіяна І. М.,

секретар судового засідання Бішко І. М.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастириської міської ради про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулася до суду з позовом до Монастириської міської ради про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки у порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,60 га, яка була передана останній в приватну власність рішенням 6 сесії 2 скликання Устя-Зеленської сільської ради від 07.05.1996 року «Про приватизацію земельних ділянок». Вказану спадщину прийняла сестра спадкодавця ОСОБА_3 , як спадкоємець за заповітом, проте за життя не оформила своїх спадкових прав. Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина на вказану земельну ділянку. Цю спадщину прийняв чоловік спадкодавця ОСОБА_4 (батько позивачки).

Батько позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , і після його смерті відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку. Позивачка прийняла зазначену спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 та її спадкоємці за життя не завершили процес приватизації та не зареєстрували право власності на зазначену земельну ділянку. З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити. Судові витрати позивач покладає на себе.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 10.03.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі та витребувано в Монастириської державної нотаріальної контори копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Андрусенко І. Я. в підготовче засідання не з`явилися, проте в позовній заяві представник позивача просить розглянути справу за їхньої відсутності.

Представник відповідача - Монастириської міської ради в підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за відсутності представника відповідача, з обставинами, викладеними в позові, погоджується.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення в справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Судом встановлені такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26.01.1963 року батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

14.10.1984 рокуОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_7 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 14.10.1984 року. Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище «ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Рішенням Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області 6 сесії 2 скликання від 07.05.1996 року ОСОБА_2 передано у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) і для ведення особистого підсобного господарства площею 0,68 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,08 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 13.09.1949 року батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначено ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданим повторно 09.06.1987 року, батьками ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , також вказано ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

12.01.1971 рокуОСОБА_12 , 1928 р. н., і ОСОБА_4 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 від 12.01.1971 року. Після укладення шлюбу ОСОБА_12 змінила прізвище на «ОСОБА_8 ».

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 05.06.2001 року.

Зі змісту довідки № 615 від 16.05.2024 року, виданої виконавчим комітетом Монастириської міської ради, видно, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . З нею також були зареєстровані її сестра ОСОБА_3 , 1928 р. н., і швагро ОСОБА_4 , 1933 р. н.

Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори № 131/01-16 від 14.03.2025 року після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкової справи не заведено.

Як видно зі змісту інформаційного листа завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 100/01-16 від 27.02.2025 року, нотаріусом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняла її рідна сестра ОСОБА_3 , яка за життя не оформила своїх спадкових справ.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 28.03.2013 року.

Зі змісту довідки № 616 від 16.05.2024 року, виданої виконавчим комітетом Монастириської міської ради, видно, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 , 1933 р. н. (батько позивачки).

Згідно з довідкою державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 520/01-16 від 06.11.2024 року нотаріусом встановлено, що ОСОБА_4 був спадкоємцем після смерті своєї дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформив своїх спадкових прав.

Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори № 131/01-16 від 14.03.2025 року після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведено спадкову справу № 208 за 2013 рік.

Як видно з матеріалів цієї спадкової справи, 26.07.2013 року ОСОБА_4 звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своєї дружини ОСОБА_3 , 25.07.2017 року із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом.

25.07.2017 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії НМЕ № 319254, яким посвідчено його право на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності селянської спілки «Галичина», розташованої в с. Устя-Зелене Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, в розмірі 1,08 в умовних кадастрових гектарах, що належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом була її рідна сестра ОСОБА_3 , що прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ.

Батько позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 від 02.11.2021 року.

Зі змісту довідки № 617 від 16.05.2024 року, виданої виконавчим комітетом Монастириської міської ради, видно, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з ним ніхто не був зареєстрований і не проживав.

Згідно з довідкою завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 520/01-16 від 06.11.2024 року після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведено спадкову справу № 237 за 2021 рік. За даними спадкової справи спадкоємцем майна за законом є його дочка ОСОБА_1 , 1963 р. н.

Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори № 131/01-16 від 14.03.2025 року після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведено спадкову справу № 237 за 2021 рік.

Як видно з матеріалів цієї спадкової справи, 17.11.2021 року позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька ОСОБА_4 .

25.03.2023 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої за законом був її чоловік ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ, а також на земельні ділянки площею 0,4734 га та 0,2737 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області.

Поряд з цим, згідно з інформаційним листом завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 100/01-16 від 27.02.2025 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,60 га після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так, за результатом розгляду заяви позивачки нотаріусом встановлено, що ОСОБА_2 згідно з рішенням Устя-Зеленської сільської ради від 07.05.1996 року було передано земельну ділянку площею 0,60 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказану спадщину прийняла її рідна сестра ОСОБА_3 , яка за життя не оформила своїх спадкових справ. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем після смерті останньої був її чоловік ОСОБА_4 , який за життя не оформив свої спадкових прав. ОСОБА_2 за життя не розробила технічну документацію на вказану земельну ділянку та не зареєструвала речове право на неї, у зв`язку з чим нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Водночас позивачці рекомендовано в судовому порядку визнати право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,60 га, переданої ОСОБА_2 рішенням Устя-Зеленської сільської ради від 07.05.1996 року.

Із змісту інформаційного листа ПП «Землі Придністров`я» № 0876 від 10.03.2025 року видно, що земельним ділянкам площею 0,1966 га, 0,1400 га, 0,1000 га, 0,0600 га та 0,0708 га, призначеним для ведення особистого селянського господарства, розташованим на території с. Устя-Зелене Чортківського району Тернопільської області, які були передані у власність ОСОБА_2 рішенням Устя-Зеленської сільської ради від 07.05.1996 року, на підставі розробленої технічної документації були присвоєні кадастрові номери :02:001:0733, :02:001:0731, :03:001:0652, :03:001:0646 та :02:001:0734 відповідно.

Внесення даних вищевказаних земельних ділянок до Державного земельного кадастру підтверджується долученими до матеріалів справи витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 30.08.2024 року, № НВ-024 від 19.08.2024 року, № НВ-024 від 26.08.2024 року, № НВ-024 від 19.08.2024 року та № НВ-024 від 30.08.2024 року, згідно з якими земельним ділянкам площею 0,1966 га, 0,1400 га, 0,1000 га, 0,0600 га та 0,0708 га, призначеним для ведення особистого селянського господарства, розташованим на території с. Устя-Зелене Чортківського району Тернопільської області, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 15.08.2024 року, присвоєно кадастрові номери :02:001:0733, :02:001:0731, :03:001:0652, :03:001:0646 та :02:001:0734 відповідно.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (далі ЦК України) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року).

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК (2003 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (2003 року) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР (1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно зі ст. 548 ЦК Української РСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У силу ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Як вбачається зі змісту ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

В постанові від 20.03.2019 року в справі № 350/67/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації.

Про те, що до складу спадщини входить право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю, Верховний Суд також вказав, зокрема, в постанові від 23.11.2022 року в справі № 752/1229/21.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що ОСОБА_2 рішенням Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 07.05.1996 року, серед іншого, передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею загальною 0,60 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,1966 га, 0,1400 га, 0,1000 га, 0,0600 га та 0,0708 га, призначених для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території с. Устя-Зелене Чортківського району Тернопільської області,кадастрові номери :02:001:0733, :02:001:0731, :03:001:0652, :03:001:0646 та :02:001:0734 відповідно.

ОСОБА_2 за життя не завершила процес приватизації та не зареєструвала право власності на зазначені земельні ділянки. Після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину, до складу якої входять вищевказані земельні ділянки, прийняла її рідна сестра ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказану спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_3 (батько позивачки). Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , першої черги за законом, спадщину прийняла. Дані про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, відсутні.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати за нею право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок у порядку спадкування.

Судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору, залишити за позивачем.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 200, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 524, 534, 548, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст. ст. 1216-1218, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України, ст. ст. 116, 125 ЗК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Монастириської міської ради про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки у порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації земельних ділянок, які були передані у власність ОСОБА_2 рішенням Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області шостої сесії другого скликання від 07.05.1996 року, а саме:

- земельної ділянки площею 0,1966 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території с. Устя-Зелене Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0733;

- земельної ділянки площею 0,1400 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території с. Устя-Зелене Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0731;

- земельної ділянки площею 0,1000 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території с. Устя-Зелене Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер :03:001:0652;

- земельної ділянки площею 0,0600 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території с. Устя-Зелене Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер :03:001:0646;

- земельної ділянки площею 0,0708 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території с. Устя-Зелене Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0734.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Відповідач: Монастириська міська рада, місцезнаходження: вул. Шевченка, 19, м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області, .

Головуючий суддя І. М. Галіян