Справа № 503/1918/24
Провадження № 2/503/191/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Калашнікової Т.О.,

при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима в

порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 вони мають неповнолітню дитину- сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає із позивачем. Рішенням ЛКК дитина була визнана інвалідом. Діагноз: органічний психічний розлад. Дитина наразі потребує систематичного лікування медичними препаратами, такими як ноотропи, нейролептики, заспокійливі препарати, потребує ортопедичного взуття, та хоча б раз в три-чотири місяці санітарно-курортного лікування. Потребує також психолого-педагогічної реабілітації та корекції, постіних занять з психологом, дефектологом, логопедом, також додаткових платних занять з вчителями, тому що навчання дається дуже важко. Крім того, є ще постійні витрати на одяг, продукти харчування, дозвілля, витрати на комунальні послуги, періодичні огляди у лікарів, лікування нескладних захворювань. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 12 вересня 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду письмову заяву, відповідно до якої позивач погодилася на стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень на місяць, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини, просила суд справу розглянути у її відсутність.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, надавши до суду письмову заяву, відповідно до якої відповідач визнав позов частково, погодився сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно до досягнення повноліття дитиною.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України , фіксування судового процесуза допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували між собою у зареєстрованому шлюбі до 13.07.2024 року. Ця обставина підтверджується копією рішення Кодимського районного суду Одеської області від 12.06.2024 року, що набрало законної сили 13.07.2024 року (а.с.9-10). Ця обставина в розумінні ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03.06.2016 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.11) . Ця обставина в розумінні ч.1 ст.82 ЦПК України.

Відповідно дост.141СК України мати,батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини,незалежно від того,чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства», передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зст.184Сімейного кодексуУкраїни суд за заявою одержувача визначає розмір аліментіву твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до заяви, поданої до суду 19.02.2025 року відповідачем ОСОБА_2 , останній визнав позов частково та погодився на стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень на місяць, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини. В свою чергу, позивач проти цього не заперечувала, зазначивши таку обставину у відповідній письмовій заяві.

За такихобставин, враховуючи, що обов`язок утримання дитини покладається на обох батьків, відповідач є здоровою, працездатною людиною, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, з подальшою індексацією з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 22 серпня 2024 року до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (постанова від 17 жовтня 2014 року№10) вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.

Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому із відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 75, 79, 80, 84, 141, 180, 181, 182, 183, 184, 191 СК України, ст. ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, з подальшою індексацією з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 22 серпня 2024 року до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття,тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 у дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20(одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Т.О. Калашнікова