АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року

м. Чернівці

справа № 718/76/24

провадження 822/252/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,

за участю секретаря Скулеби А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Сенс Банк»,

апеляційна скарга Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 січня 2025 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Масюк Л.О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Сенс-Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів (стягнення банківського вкладу).

Зазначала, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі начальника відділення Василькової Г.В. та ОСОБА_1 , (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ) укладено договір банківського вкладу від 03 жовтня 2003 року №18, на суму депозитного вкладу в розмірі 30 000 гривень.

Згідно з розпорядженням від 07 червня 2010 року, яке укладене у письмовій формі, підписане уповноваженими на те особами і в якому зазначене посилання на договір №18, вклад було поповнено ще на 20 0000 гривень і загальна сума вкладу складала 50 000 гривень.

Посилалася на те, що відповідачем не виконано зобов`язання з повернення суми депозитного вкладу.

Відповідно до обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000622, внесеному в ЄРДР 21 листопада 2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.3, ст.191 4.4. ст.191 4.5, ст.200 ч.2 КК України, з якого вбачається, що ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді начальника Кіцманського відділення Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», будучи службовою особою, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, в приміщенні Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», розташованого в місті Кіцмань по вул. Незалежності,71, заволоділа коштами фізичних осіб.

З урахуванням позовних вимог у новій редакції, просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 105403 гривень 67 коп, яка складається з неповернутого банківського вкладу у розмірі 50000 гривень, інфляційних втрат у розмірі 45306 грн 41 коп, трьох відсотків річних у розмірі 10097 грн 26 коп та визнати дійсним договір банківського вкладу №18 від 03 жовтня 2003 року та вирішити питання про судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2023 року задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Сенс-Банк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором на відкриття депозитного рахунку (вклад «Інвестиційний») №18 від 03 жовтня 2003 року в розмірі 105403 гривень 67 коп, яка складається з неповернутого банківського вкладу у розмірі 50000 гривень, інфляційних втрат у розмірі 45306 гривень 41 коп, трьох відсотків річних у розмірі 10097 гривень 26 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що факт укладення договору банківського вкладу та внесення ОСОБА_1 коштів підтверджено належними та допустимими доказами, грошові кошти за договором банківського вкладу позивачу, на її вимогу, не виплачені, а тому їх в примусовому порядку належить стягнути з відповідача.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про визнання дійсним договору банківського вкладу суд першої інстанції зазначив, що вказана вимога не є вимогою, яка забезпечує ефективний захист прав у справі про стягнення з фінансової установи банківського вкладу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

АТ «Сенс-Банк» в апеляційній скарзі просить рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 січня 2025 року скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції, при ухваленні рішення про задоволення позову, допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає, що договір між ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», в особі начальника Кіцманського відділення №933 Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Василькової Г.В. та ОСОБА_1 банківського вкладу «Інвестиційний мультивалютний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально) від 03 жовтня 2003 №18 є нікчемним.

Посилається на те, що не додержана письмової форми правочину, ОСОБА_1 не надано належних доказів внесення коштів на поточний рахунок або у касу банку, банківської виписки, ощадної книжки або сертифікату на підтвердження внесення коштів.

У АТ «Сенс Банк», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», наведений правочини не обліковується, поточний рахунок не відкривався.

Надане ОСОБА_1 розпорядження на підтвердження внесення коштів за договором від 03 жовтня 2003 №18 було сформоване в ручному режимі, не відповідають формі платіжного документу, які роздруковуються за допомогою комп`ютерного програмного забезпечення банку.

ОСОБА_1 пропущений трирічний строк звернення до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про стягнення коштів.

Посилається на порушення норм процесуального права, залишення без задоволення клопотання Акціонерного товариства «Сенс Банк» про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , витребуванні доказів у Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області про дохід ОСОБА_1 .

Вказує на відмову судом першої інстанції у клопотанні про зупинення провадження у справі, до розгляду кримінальної справи, за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3-5 ст.191, ч.2 ст.200 КК України.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій

03 жовтня 2003 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі начальника відділення ОСОБА_3 було укладено договір банківського вкладу №18 на суму депозитного вкладу в розмірі 30000 гривень.

Відповідно до пункту 1.1. договору банк відкриває депозитний рахунок та приймає на вклад кошти в сумі 30 000 гривень.

Згідно розпорядження від 07 червня 2010 року загальна сума вкладу ОСОБА_1 складала 50 000 гривень.

Згідно інформації, яка міститься на офіційному веб-порталі Національного банку України, Національний банк України відкликав банківську ліцензію та виключив АТ «Укрсоцбанк» з Державного реєстру банків. Відповідне рішення №799 прийняте Правлінням НБУ 24 жовтня 2019 року (а.с.9).

Встановлено, що відповідно до обвинувального акту, в кримінальному провадженні №0000622, внесеному до ЄРДР 21 листопада 2014 року, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.4 ст.191, ч.5 ст.191, ч.2 ст.200 КК України, зокрема щодо отримання певний період від ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 50 000 гривень.

Згідно рішення щодо реорганізації правонаступником активів та зобов`язань АТ «Укрсоцбанк» з 15 жовтня 2019 року стало АТ «Альфа-Банк», яке з 30 листопада 2022 року змінило найменування на АТ «Сенс Банк».

Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи документів №98-К від 28 січня 2015 року, проведеної НДЕКЦ при УМВС України у Чернівецькій області, що проводилась в межах кримінального провадження№0000622, підтверджується, що підписи на договорі №18 на відкриття депозитного рахунку від 2003 року укладеному між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 у розділі «Банк», нижче прізвища « ОСОБА_6 » та розпорядженні на поповнення вкладу від 07.06.2010 року виданому на ім`я ОСОБА_1 у графі «керівник підрозділу» виконані ОСОБА_7 (а.с.110-128, т.1).

За результатом проведеної НДЕКЦ при УМВС України у Чернівецькій області в межах кримінального провадження№0000622 судово-технічної експертизи документів №687-К від 14 квітня .2015 року підтверджується, що відбиток печатки «Чернівецька обласна філія акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк»*Україна м.Чернівці*Укрсоцбанк №6 09356017», що нанесений на договорі №18 на відкриття депозитного рахунку від 2003 року укладеному між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 нанесені кліше печатки - «Чернівецька обласна філія акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» * Україна м.Чернівці * Укрсоцбанк №6 09356017», зразки якої надано на дослідження (а.с.32-40, т.1).

За результатом проведеної НДЕКЦ при УМВС України у Чернівецькій області в межах кримінального провадження№0000622 судово-технічної експертизи документів №209-К від 24 лютого 2015 року підтверджується, що відбиток печатки «м.Київ * Україна * Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» * Кіцманське відділення * Хмельницька обласна філія *Ідентифікаційний код 09315018 * Укрсоцбанк», що нанесений на розпорядженні на поповнення вкладу від 07.06.2010 року, виданому на ім`я ОСОБА_1 , нанесені кліше печатки - «м.Київ * Україна * Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» * Кіцм анське відділення * Хмельницька обласна філія *Ідентифікаційний код 09315018 * Укрсоцбанк», зразки якої надано на дослідження (а.с.77-109, т.1).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів та вимог стосовно законності та обґрунтованості рішення суду в частині відмови у задоволення позову про визнання дійсним договору банківського вкладу №18 від 03 жовтня 2003 року, тобто сторони з таким рішенням суду погодилися, не оскаржували його, тому рішення у відповідній частині апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Оскаржуване рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Згідно з частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

У статті 1059 ЦК України врегульовані питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно з частиною першою статті 1064 ЦК України укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджуються ощадною книжкою.

Ощадний (депозитний) сертифікат підтверджує суму вкладу, внесеного у банк, і права вкладника (володільця сертифіката) на одержання зі спливом встановленого строку суми вкладу та процентів, встановлених сертифікатом, у банку, який його видав (частина перша статті 1065 ЦК України).

Пунктом 11 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій та операцій з ощадними сертифікатами банку, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516 (далі Положення № 516), передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) від вкладників підтверджується договором банківського вкладу. Письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею відповідного документа або ощадного сертифіката.

Відповідно до пункту 7 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі Інструкція № 492, в редакції, чинній на час укладення договору банківського вкладу), умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції. Договір банківського рахунка, договір банківського вкладу та договір рахунка умовного зберігання (ескроу) укладаються в письмовій формі (паперовій або електронній). Банк зобов`язаний надати клієнту в спосіб, визначений банком і клієнтом, у тому числі за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем, примірник договору, що дає змогу встановити дату його укладення. Письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею відповідного документа або ощадного (депозитного) сертифіката.

Пункт 103 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Так, договір банківського вкладу між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі. Фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок. Банк видає фізичній особі на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок документ згідно з внутрішніми документами банку.

Отже, письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Квитанція (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Виходячи з наведеного, договір банківського вкладу є реальним, оплатним і є укладеним із моменту прийняття банком від вкладника грошових коштів (вкладу). Правовідносини щодо банківського вкладу (депозиту) є формалізованими, чітко врегульованими законодавством. Виникнення та оформлення таких правовідносин між фізичною особою та банком пов`язується з послідовністю відповідних дій і юридичних фактів, з додержанням унормованої процедури.

Вкладник і банк повинні укласти в письмовій формі договір банківського вкладу, вкладник повинен ініціювати переказ коштів, передати ці кошти саме банку, тож повинен внести їх до каси банку із зарахуванням на конкретний відкритий у банку рахунок, із обов`язковим оформленням банком заяви на переказ готівки та з видачею клієнту (вкладнику) на підтвердження цього факту ощадної книжки, сертифіката або іншого відповідного банківського документа (розпорядження). Банк, своєю чергою, зобов`язаний прийняти безпосередньо від вкладника (оскільки той діяв особисто) такі кошти, оформити та облікувати відповідні операції і кошти встановленим порядком.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що нею 03 жовтня 2003 року був укладений із ПАТ «Укрсоцбанк» договір банківського вкладу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ) на підтвердження укладення з банком депозитного вкладу надала суду договір банківського вкладу «Інвестиційний» №18 від 03 жовтня 2003 року.

Згідно вказаного договору між ПАТ «Укрсоцбанк» в особі начальника Кіцманського відділення банку Васильковою Г.В. та ОСОБА_1 було укладено договір банківського вкладу «Інвестиційний» №18, на суму 30 000 гривень з нарахуванням відсотків в розмірі 20% річних на строк до 03 жовтня 2004 року включно (а.с.15-16 т.1).

Згідно з умовами договору, зокрема пунктом 3.4.1. передбачено, що у день укладання цього договору внести готівкою або шляхом безготівкового перерахування на депозитний рахунок суму депозитного вкладу відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 5.6. договору, що у разі невиконання клієнтом умов пункту 3.4.1. цього договору, дія цього договору припиняється.

Будь яких документів (розпорядження про внесення ОСОБА_1 грошових коштів, квитанції про касове обслуговування, ощадного сертифіката) в матеріалах справи немає.

Наданий позивачем договір від 03 жовтня 2003 року не може підтверджувати внесення ОСОБА_1 коштів на депозитний рахунок та укладення між сторонами договору банківського вкладу.

Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами укладення договору банківського вкладу та внесення грошової суми на її вкладний (депозитний) рахунок, враховуючи, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею відповідного документа або ощадного сертифіката (розпорядження).

Суд першої інстанції у своєму рішенні прийшов до помилкового висновку, що відповідно до договору банківського вкладу від 03 жовтня 2003 року, банк прийняв від вкладника грошові кошти в розмірі 30 000 гривень та відкрив вкладнику вкладний (депозитний) рахунок, відобразивши лише умови підписаного договору. При цьому, суд не встановив факту внесення коштів до каси банку, які б підтверджувались належними доказами, а отже не встановив факту реального прийняття коштів банком.

Аналогічна практика висловлена в постанові Верховного Суду від 22 грудня 2023 року у справі № 308/9488/21.

Вимоги щодо стягнення 3% відсотків річних та пені є похідними від вимоги про повернення банківського вкладу, а тому не підлягають задоволенню.

Щодо розпорядження на внесення коштів на депозит від 07 червня 2010 року, в розмірі 20 000 гривень, слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі начальника відділення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір банківського вкладу від 03 жовтня 2003 року №18, на суму депозитного вкладу в розмірі 30 000 гривень, з нарахуванням відсотків в розмірі 20% річних на строк до 03 жовтня 2004 року включно.

У п.1.4. вказаного договору зазначено, що на депозитний рахунок не допускаються додаткові внески коштів.

Отже, зазначене розпорядження суперечить договору від 03 жовтня 2003 року, оскільки позивачем не надано доказів щодо пролонгації дії договору до 03 жовтня 2010 року та зміни пункту 1.4. зазначеного договору.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційних скарг

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно вимог п. п. 1, 3, 4 ч. 1, 2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позову з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у вказаній частині.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 січня 2025 року в частині задоволення позову про стягнення з Акціонерного товариства «Сенс-Банк» на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором на відкриття депозитного рахунку №18 від 03 жовтня 2003 року в розмірі 105403 гривні 67 копійок, яка складається з неповернутого банківського вкладу у розмірі 50000 гривень, інфляційних втрат у розмірі 45306 гривень 41 копійок, трьох відсотків річних у розмірі 10097 гривень 26 копійок скасувати. В задоволенні позову в цій частині відмовити.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 21 березня 2025 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: О. О. Одинак

Н. Ю. Половінкіна