ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м.Суми

Справа №592/18627/23

Номер провадження 22-ц/816/304/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Жуковою Валентиною Михайлівною,

на додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 травня 2024 року у складі судді Литовченка О.В., ухваленого в м. Суми,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Рижова С.Є. звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення до квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Вселено ОСОБА_2 в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , якому на праві спільної часткової власності належить частина квартири.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1073 грн 60 коп.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 березня 2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Жукової В.М. про перегляд заочного рішення у даній справі залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 травня 2024 року заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Рижова С.Є. задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи 9000 грн 00 коп.

Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представникам адвоката Жукову В.М. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення та ухвалити нове рішення, в якому зменшити розмір витрат на забезпечення професійної правничої допомоги у даній справі до 2000 грн.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що у матеріалах справи відсутні додаткові заяви як позивача, так і його представника з розрахунком витрат на правничу допомогу, або заяв, що відповідна заява з розрахунком та доказами буде подана протягом п`яти днів після закінчення судових дебатів, що є підставою для відмови у її задоволенні.

Вказує на те, що якщо учасник справи до закінчення судових дебатів не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу. Схожих висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17 та від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18.

Також вважає недоведеним та необґрунтованим обсяг виконаної адвокатом роботи з надання правової допомоги позивачу, а також нерозумним та неспівмірним пред`явлений до стягнення з відповідача розмір витрат на правову допомогу по відношенню до складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи. Акт-приймання передачі наданих адвокатом клієнту послуг представником позивача надано не було. Розмір гонорару, визначений позивачем та його адвокатом є завищеним, зважаючи на складність справи та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Надання адвокатом правничої допомоги у вигляді «складання процесуальних документів по справі № 592/18627/23 вартістю 12 000 грн не відповідає принципам розумності та співмірності є завищеним, а тому підлягає зменшенню. Надання адвокатом правничої допомоги у вигляді «участі у судовому засіданні» не підтверджено належними та допустимими доказами. Вартість послуги в разі відкладення розгляду справи без проведення суддею судового засідання у розмірі 1000 грн вважає необґрунтованою, нерозумною та неспівмірною, оскільки адвокат не витратив жодного часу у даній справі.

Вважає, що подані до суду представником позивача квитанції до прибуткового касового ордеру не є доказом оплати послуг з правничої допомоги адвоката по даній справі, оскільки в призначенні платежу вказаний договір, який жодним чином не містить посилання на справу № 592/18627/23, а безпосередньо акт приймання-передачі послуг за договором надано не було.

10 січня 2025 року адвокат Рижов С.Є. подав від імені ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу, проте доказів на підтвердження повноважень на представництво інтересів ОСОБА_2 в Сумському апеляційному суді не надав, тому апеляційний суд вказаний відзив не враховує при апеляційному перегляді справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 поніс витрати на професійну правничу допомогу, проте розмір заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 12 000 грн є неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, а тому дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу під час розгляду справи 9000 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу .

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

З матеріалів справи вбачається, що в суді першої інстанції інтереси позивача ОСОБА_2 представляв адвокат Рижов С.Є., що підтверджується копією відповідного ордеру (а.с. 3).

В першій заяві по суті спору (позовній заяві) стороною позивача було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс або очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу 25 000 грн та в прохальній частині позовної заяви заявлено клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

20 лютого 2024 року до суду першої інстанції стороною позивача було подано заяву в порядку ст. 141 ЦПК України, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 12 000 грн.

До вказаної заяви представник позивача додав копію договору № 1959-р/23 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 11 жовтня 2023 року, відповідно до умов якої ОСОБА_2 доручає та зобов`язується оплатити послуги адвоката, а адвокат сприяє клієнту у захисті його прав та законних інтересів щодо виконання рішення суду у справі № 592/9845/20 та реалізації спадкового майна; вартість послуг адвоката (гонорар) визначена у додатку 1 до цього договору.

Пунктом 1.1. додатку № 1 до договору № 1959-р/23 від 11 жовтня 2023 року про надання професійної правничої (правової) допомоги передбачено порядок оплати послуг адвоката, зокрема вартість послуг адвоката (а.с. 52).

Також адвокатом Рижовим С.Є. надано розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу від 19 лютого 2024 року на загальну суму 12 000 грн, з яких: складання процесуальних документів у справі № 592/18627/23 10 000 грн, участь в судових засіданнях 04 січня 2024 року та 25 січня 2024 ркоу по 1000 грн (а.с. 53). Також надано копії квитанцій до прибуткових касових ордерів про оплату ОСОБА_2 адвокату Рижову С.Є. послуг адвоката згідно договору № 1959-р/23 (а.с. 52 на звороті; 53).

21 травня 2024 року від представника відповідача адвоката Жукової В.М. надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (а.с. 95-101).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що стороною позивача до закінчення судових дебатів не було заявлено клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача у позовній заяві було зазначено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, та у прохальній частині позовної заяви заявлено про стягнення з відповідача понесених судових витрат.

Стосовно незгоди відповідачки з розміром, присуджених до стягнення витрат на правничу допомогу, слід зазначити наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

В заяві про розподіл судових витрат, яка була подана суду першої інстанції, сторона позивача заявила клопотання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

Суд першої інстанції, врахувавши складність справи та обсяг необхідних послуг, наданих адвокатом, час, витрачений адвокатом на надання відповідних послуг, ціну позову, та значення справи для сторін, дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу 12 000 грн не відповідає критеріям співмірності, та присудив до стягнення з відповідачки на користь позивача у відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції 9000 грн. Такий розмір присуджених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, на думку колегії суддів, відповідає критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності. Підстав для зменшення присудженого судом до стягнення розміру витрат на правничу допомогу не вбачається.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухвалених судових рішень. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367; 374; 375; 381-382; 389 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Жуковою Валентиною Михайлівною, залишити без задоволення.

Додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов