Справа № 457/202/16-ц
провадження №6/457/5/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючої-судді Василюк Т.В.,

секретар судового засідання Кушнір М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в:

До Трускавецького міського суду Львівської області надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом у справі №457/202/16, виданих 14 вересня 2016 року Трускавецьким міським судом Львівської області.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов висновку з огляду на наступне.

Встановлено, що рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 19 травня 2016 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» та ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № 213113-CRED від 07.03.2008 року в розмірі 16 064,67 доларів США, що є еквівалентом 393 905,83 грн. (триста дев`яносто три тисячі дев`ятсот п`ять гривень вісімдесят три копійки), а також стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» понесені судові витрати сумі 6 158,61 грн. (шість тисяч сто п`ятдесят вісім гривень шістдесят одну копійку).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. від 16 лютого 2023 року відкрито виконавче провадження № 71059004 з виконання вказаного вище виконавчого листа та зобов`язано боржників подати декларацію про доходи та майно протягом п`яти робочих днів.

Лист з постановою про відкриття виконавчого провадження № 71059004, адресований боржниці ОСОБА_3 (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення 503) було повернуто адресанту (приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Маковецькому З.В.) у зв`язку з закінченнм терміну зберігання.

16 лютого 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 71059004, згідно з якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно.

16 лютого 2023 року виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 71059004.

Згідно з електронною відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» на рахунки боржниці накладено арешт.

Крім цього, згідно з повідомленнями Державної фіскальної служби № 257009826 від 13 березня 2025 року у боржниці наявні два рахунки: в АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Райффайзен Банк».

Згідно з відповіддю Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 26 липня 2023 року ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , оформленим 17 липня 2018 року та дійсним до 06 липня 2028 року та серії НОМЕР_4 , оформленим 17 липня 2024 року та дійсним до 17 липня 2024 року.

Відповідно до відповіді на запит Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 неодноразово перетинала державний кордон України, а саме: 21 лютого 2025 року, 12 лютого 2025 року, 30 вересня 2024 року, 26 вересня 2024 року, 05 вересня 2024 року, 28 серпня 2024 року, 09 липня 2024 року, 28 червня 2024 року, 15 січня 2024 року, 13 січня 2024 року, 05 січня 2024 року, 28 грудня 2023 року, 26 листопада 2023 року, 22 листопада 2023 року, 07 листопада 2023 року, 04 листопада 2023 року, 24 вересня 2023 року, 02 вересня 2023 року, 23 серпня 2023 року, 16 серпня 2023 року, 30 травня 2023 року, 26 травня 2023 року, 05 травня 2023 року, 22 квітня 2023 року, 14 березня 2023 року, 12 березня 2023 року.

З листа Державної податкової служби України від 13 березня 2025 року вбачається, що інформація про суми та доходи ОСОБА_1 у Державному реєстрі відсутня. Відповідно до листа Пенсійного фонду України особу ОСОБА_1 знайдено в РЗО, однак дані про тримання доходу відсутні. Згідно з листом Міністерства внутрішніх справ у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

27 липня 2023 року приватним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання боржниці, однак ОСОБА_4 була відсутня за місцем свого проживання. Крім цього, 09 серпня 2023 року на адресу ОСОБА_1 скеровано виклик державного виконавця, однак конверт з листом (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення 886) було повернуто адресанту (приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Маковецькому З.В.) у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Аналогічні дії було вчинено і у 2024 році.

Отже, державним виконавцем вчинялись дії, спрямовані на виконання рішення суду, передбачені законодавством, проте рішення суду досі не виконано. Крім цього, з процесуальної поведінки боржниці вбачається, що вона свідомо чинить перешкоди для виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У постанові Верховного Суду від 30 серпня 2018 у справі № 916/4106/14 викладено висновок, що встановлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дає підстав для висновку про можливість ставити його виконання в залежність від волевиявлення боржника або будь-яких інших осіб на вчинення чи не вчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням іншим інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно із п. 5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до вимог пункту 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Отже, боржниця ОСОБА_1 упродовж надто тривалого часу, а саме: уже упродовж восьми років, рішення суду не виконує та жодних дій, спрямованих на його виконання, у тому числі частинами, не вчиняє, до державного виконавця жодного разу не з`явилась, доказів своєї неспроможності чи інших об`єктивних причин неможливості виконання рішення суду не надала, що безумовно свідчить про її ухилення від виконання рішення суду.

У той же час судом встановлено, що ОСОБА_1 досить часто виїжджає за межі України, що безумовно дає підстави вважати про наявність у неї коштів. Тривалість таких поїздок також не виключає можливості отримання ОСОБА_1 заробітку за кордоном.

Натомість непогашення боргу, навіть частково, не дає підстав вважати, що виїзд боржника за межі України сприяє погашенню боргу та виконанню рішення суду.

Відтак, фактична поведінка ОСОБА_1 свідчить про її очевидну бездіяльність та свідоме невиконання рішення суду, що за своєю сутністю є ухиленням від виконання присудженого з неї стягнення.

Таке безпідставне та необґрунтоване невиконання рішення суду зі сторони боржника порушує законні права та інтереси стягувача та нівелює сутність рішення суду та мету його ухвалення.

Приватний виконавець з метою виявлення майна у боржника вжив усіх можливих заходів, проте на території України боржник майна та офіційних доходів не має.

За викладених обставин суд вважає, що тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, як передбачений законом захід забезпечення виконання судового рішення, спонукатиме її до виконання боргового зобов`язання за рішенням суду та у такий спосіб захистить права стягувача на отримання належних йому коштів.

Таким чином, на підставі вище наведених фактів та обставин у їх сукупному взаємозв`язку суд дійшов висновку про наявність достатніх та обґрунтованих підстав для задоволення подання приватного виконавця.

На підставі викладеного та керуючись ст. 441 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Подання задоволити.

Тимчасово обмежити боржника громадянку України ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , оформлений 06 липня 2018 року та дійсний до 06 липня 2028 року у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов?язань, покладених на неї згідно з виконавчим листом №457/202/16-ц, виданим 14 вересня 2016 року Трускавецьким міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № 213113-CRED від 07.03.2008 року.

Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т. В. Василюк