Справа № 712/1134/24
Провадження № 2/712/212/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

Головуючого судді Токової С.Є.

при секретарі Білик О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно утриманих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Черкаська міська рада звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що Черкаська міська рада є власником земельної ділянки: загальною площею 0,0720 га кадастровий номер: :05:014:0013 та загальною площею 0,0029 га кадастровий номер: :04:037:0057, що знаходиться у АДРЕСА_1 , зареєстрована в ДЗК 02.06.2016.

Відповідно до інформаційної довідки № 360697512 від 02.01.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 з 07.06.2016 набув право власності на частину об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 07.06.2016 № 2350, про що вчинено запис у ДРРП №14851602 від 07.06.2016.

Вказане нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці площею 0,0720 га кадастровий номер: :04:037:0057, що знаходиться у АДРЕСА_1 , та відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови, КВЦПЗ 03.01 для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Нежитлове приміщення, належне Відповідачеві на праві власності, знаходяться на земельній ділянці комунальної форми власності.

Таким чином, Відповідач з моменту набуття у власність нежитлового приміщення, розташованого на земельній ділянці комунальної форми власності фактично користується земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та не здійснює оплату за таке фактичне користування.

Відповідно до відомостей, які містяться у інформаційній довідці з ДРРП №360697512 від 02.01.2024 та довідці КП ЧООБТІ від 23.03.2023, загальна площа всіх приміщень нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 529,4 кв.м.

Згідно розрахунку частки та площі для нарахування плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 для Відповідача, частка землекористування (площа для нарахування плати за землю) в залежності від площі нежитлових приміщень, що перебуває у власності Відповідача (46,11 кв.м./529,4кв.м.=0,08709860) становить: 62,71 кв.м. (0,08709860 х 720).

Згідно інформаційної довідки з ДЗК від 07.12.2023 року земельна ділянка загальною площею 0,0720 га, кадастровий номер: :04:037:0057, зареєстрована з цільовим призначенням: 03.01 Для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Рішенням Черкаської міської ради №2-1312 від 25.06.2015 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси. У розділі 9 Положення наявна таблиця, з пункту 4 якої вбачається, що розмір орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою становить 3% від її нормативно- грошової оцінки.

Згідно розрахунку, за час фактичного користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за період з 02.04.2017 по 31.12.2023, розмір заборгованості відповідача становить 8511,32 грн.

За таких обставин, у звязку з фактичним користуванням Відповідачем земельною ділянкою у вказаний період та ухиленням від сплати безпідставно збереженої за рахунок Черкаської міської ради орендної плати, Позивач звернувся з указаним позовом до суду.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача ЧМР Коломієць Т.В. скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений, причину неявки суду не повідомив, із заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, в результаті повного, всебічного та обґрунтованого дослідження доказів, вважає наступне.

Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування частини нежитлових приміщень від 07.06.2016 є власником частини об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 07.06.2016 № 2350, про що вчинено запис у ДРРП №14851602 від 07.06.2016.

Вказане нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці площею 0,0720 га кадастровий номер: :04:037:0057, що знаходиться у АДРЕСА_1 , та відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови, КВЦПЗ 03.01 для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та органів місцевого самоврядування, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 23.10.2023.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 , будучи власником об`єкту нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці комунальної форми власності, здійснює фактичне користування земельною ділянкою під нерухомим майном без відповідних правовстановлюючих документів та без здійснення оплати за таке фактичне користування, внаслідок чого територіальна громада міста Черкаси в особі Черкаської міської ради позбавлена можливості отримати дохід у вигляді орендної плати за землю.

Таким чином, предметом позову в даній справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів у виді орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований.

Згідно частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно зі статтею 80 ЗК України є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Загальне правило щодо підстав та порядку набуття права на землю із земель комунальної власності визначено статтею 116 ЗК України, згідно з частинами 1, 2 якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Особливості набуття права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду визначені статтею 120 ЗК України та статтею 377 ЦК України.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до частини 1 статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Згідно статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 ПК України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, який справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Відповідач не є власником або постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно зі статтею 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем та визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (п. 288.4, п. 288.5).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Оскільки відповідач, будучи власником об`єкта нерухомого майна, у період з 02.04.2017 по 31.12.2023 здійснює фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт нерухомості розміщений та не звертався за оформленням права оренди на земельну ділянку, останній не набув належних прав користування щодо земельної ділянки, а тому використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав.

Відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладання договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Для кондиційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Такі правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, провадження №14-77цс18 та постанові Верховного суду від 05.08.2022 в справі № 922/2060/20.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з положеннями частини 1 статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 використовує земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 без достатніх правових підстав, у період з 02.04.2017 по 31.12.2023 не сплачував за користування земельною ділянкою орендну плату у встановленому законодавчими актами розмірі, у результаті чого безоплатно користувався цією земельною ділянкою, тобто безпідставно набув дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, у Черкаської міської ради правомірно виникло право на стягнення коштів, отриманих безпідставно, як суми, яку мав би отримати місцевий бюджет.

Згідно розрахунку за період з 02.04.2017 по 31.12.2023 року розмір заборгованості відповідача становить 8511,32 грн.

Суд погоджується з вказаним розрахунком, оскільки він здійснений на підставі норм діючого законодавства, у розмірі 3% від нормативно- грошової оцінки земельної ділянки, згідно рішень Черкаської міської ради № 2-1312 від 25.06.2015, № 2-2219 від 27.06.2017 та № 2-4690 від 27.06.2019 «Про затвердження Положення про встановлення плати за землю на території м. Черкаси".

Таким чином, враховуючи встановлені у ході розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь місцевого бюджету м. Черкаси безпідставно утриманих коштів за фактичне користування земельною ділянкою у період з 02.04.2017 по 15.11.2024 у розмірі 8511,32 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, то із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 120, 123, 124 ЗК України, ст.ст. 1212, 1214 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 279, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь міського бюджету м. Черкаси (рахунок UA0023759, банк: Казначейство України (ЕАП), одержувач платежу : ГУК у Черкаській обл/тг м. Черкаси , , код бюджетної класифікації: 24062200), безпідставно збережені грошові кошти у розмірі 8511,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь платника Департаменку архітектури та містобудування Черкаської міської ради (, адреса: 18001, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

позивач: Черкаська міська рада, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36 );

відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 .

ГОЛОВУЮЧИЙ: