ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ХАРКОВА
Справа № 646/968/25
№ провадження 2/646/1746/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.25 місто Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Іщенко О. В.

за участю секретаря судового засідання Петренко А. О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідачка ОСОБА_3

розглянувши згідно з вимогами частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Червонозаводського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача; заяви, клопотання учасників справи , інші процесуальні дії у справі

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 31 жовтня 2015 року між ним та відповідачкою Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Подружжя має спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюбні відносини з відповідачкою не склались, оскільки подружжя має різні погляди на спільне життя, а з 2023 року сімейно-шлюбні відносини між ними фактично припинені, кожен займається своїм особистим життям.

Позивач уважає, що шлюб не може бути збережений та підлягає розірванню з огляду на те, що у них з відповідачкою відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться.

ОСОБА_1 зазначив, що примирення між ним та відповідачкою є неможливим, оскільки за час подружнього життя не досягнуто згоди з приводу розуміння спільного життя у шлюбі, що унеможливлює шлюб у майбутньому, збереження формального шлюбу суперечитиме його інтересам та інтересам спільних дітей. Спір щодо місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та майнові спори відсутні.

З огляду на викладені вище обставини, ураховуючи положення статті 110 Сімейного кодексу України, позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 31 жовтня 2015 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 682; судові витрати покласти на позивача.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 березня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у відкритому судовому засіданні на 02 квітня 2025 року о 12:00 годині.

Через систему «Електронний суд» до Червонозаводського районного суду м. Харкова від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява, у якій він просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на позивача.

Через систему «Електронний суд» від ОСОБА_3 надійшла заяви, в яких відповідачка просить розглянути справу № 646/968/25 без її участі; зазначає, що не заперечує проти розірвання шлюбу, претензій/заперечень не має, просить суд розірвати шлюб.

На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи у разі якщо відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не вчинялось.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 31 жовтня 2015 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 31 жовтня 2015 року було укладено шлюб, актовий запис № 682.

Від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 29 квітня 2016 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 424, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 20 червня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 614.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до пункту 10) Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до частини першої статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями частини третьої та четвертої статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно із статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При цьому, суд ураховує правову позицію Верховного Суду за № 61-8206св19 від 03.12.2020 відповідно до якої суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Ураховуючи викладене вище, суд уважає, що шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 31 жовтня 2015 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, підлягає розірванню з підстав неможливості подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї.

Спору про поділ майна подружжя та місця проживання спільних неповнолітніх дітей між сторонами у справі немає.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Зміна шлюбного прізвища на дошлюбне залежить лише від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне, та не може залежати від бажання іншого з подружжя. У зв`язку з тим, що відповідачкою не заявлено вимогу щодо зміни її прізвища після розірвання шлюбу, суд залишає їй шлюбне прізвище « ОСОБА_7 ».

Відповідно до частини першої статті 134 Цивільного процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як убачається з матеріалів позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просив покласти судові витрати на нього, вимогу про стягнення з відповідачки суми сплаченого ним судового збору не заявлено, а отже підстави для вирішення судом питання про розподіл судових витрат відсутні.

Підстави для негайного виконання рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову не застосовувалися.

Керуючись статями 110, 112 - 114 Сімейного кодексу України, статями 13, 141, 247, 265, 268 та 294 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 31 жовтня 2015 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 682 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишити прізвище « ОСОБА_7 ».

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 квітня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: місто Харків Харківської області, 61003.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О. В. Іщенко