Справа № 317/6562/24
Провадження № 2/317/408/2025
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2025 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мінгазова Р.В.
при секретарі судового засідання Демко К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська область) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природнього середовища,-
Державна екологічна інспекція Південного округу (Запорізька та Херсонська області) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, посилаючись на те, що 23.01.2024 відповідач порушив ст. 69 Лісового кодексу України, ст. ст. 9, 10 Закону України «Про рослинний світ», а саме: ОСОБА_1 у лісосмузі (лісові насадження рослинного типу) на території Новоолександрівської ТГ поблизу с. Григорівка, Запорізького району, Запорізької області, за допомогою механічного засобу бензопили, здійснив незаконне пошкодження (без дозвільних документів) одного дерева породи «Акація» до ступеня припинення росту, діаметр дерев у корі біля шийки кореня складає 45 см.
За фактом порушення природоохоронного законодавства відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення №007900 від 23.01.2024 року.
Постановою про накладення адміністративного стягнення, від 29.01.2024 року №13-1/05/1-09 громадянина ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 25.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення.
У судове засідання представник позивача не з`явилася, через підсистему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, шляхом направлення судової повістки з доданими документами на адресу останнього відомого місця реєстрації відповідача. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надіслав, а також не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов в порядку ст. 178 ЦПК України.
Згідно ст.131 ч.1 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або знаходиться.
Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Інші відомості про місце проживання чи перебування відповідача відсутні.
На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за наявними у ній матеріалами.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами.
Судом встановлено та документально підтверджено, що ОСОБА_1 23.01.2024 у лісосмузі (лісові насадження рослинного типу) на території Новоолександрівської ТГ поблизу с. Григорівка, Запорізького району, Запорізької області, за допомогою механічного засобу бензопили здійснив незаконне пошкодження (без дозвільних документів) одного дерева породи «Акація» до ступеня припинення росту, діаметр дерев у корі біля шийки кореня складає 45 см, чим порушив вимоги ст. 69 Лісового кодексу України, ст. 9, 10 Закону України «Про рослинний світ».
У зв`язку з цим, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) Лугвіщиком І. за порушення вимог природоохоронного законодавства відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №007900 від 23.01.2024 за ст. 65-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постановою про накладення адміністративного стягнення від 29.01.2024 №13-1/05/1-09 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 65-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., яку відповідачем сплачено в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 13.01.2024.
Відомості щодо добровільного відшкодування спричиненої шкоди відповідачем у матеріалах справи відсутні.
Згідно статті 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» природні ресурси України є власністю Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, цим та іншими законами України. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.
Частиною 1 статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Згідно з ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв.
Охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об`єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку.
Видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
Документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, отримані відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", є підставою для видалення зелених насаджень після обстеження земельної ділянки та складання акта обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню. У цьому разі видалення зелених насаджень не потребує дозволу (ордера). Відновна вартість визначається на підставі акта обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню, та сплачується до прийняття об`єкта в експлуатацію. Розмір відновної вартості видалених зелених насаджень зменшується на суму, передбачену проектною документацією на озеленення території.
Негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб.
У містах та інших населених пунктах ведеться облік зелених насаджень та складається їх реєстр за видовим складом та віком.
Облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування.
Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.
Також процедуру видалення дерев, кущів, газонів і квітників (далі- зелені насадження) на території населеного пункту визначає Порядок видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року №1045.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища та інші.
Вирубка дерев без відповідних дозволів та контролю з боку органів державної влади та місцевого самоврядування, негативно впливає на збереження природної різноманітності об`єктів рослинного світу; збереження умов місцезростання дикорослих рослин і природних рослинних ресурсів; здійснення заходів щодо запобігання негативного впливу господарської діяльності на рослинний світ; охорони об`єктів рослинного світу від пожеж, захист від шкідників і хвороб; здійснення заходів щодо відтворення об`єктів рослинного світу, регулювання поширення та чисельності дикорослих рослин і використання їх запасів з врахуванням інтересів охорони здоров`я населення.
У відповідності до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ч. 4,5 ст. 68, ч.1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забруднення навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про рослинний світ» унормовано, що відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу.
Суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову, оскільки перед судом доведено факт протиправності дій ОСОБА_1 , його вини, а також факт заподіяння шкоди, її розмір та наявність причинного зв`язку між протиправними діями ОСОБА_1 та завданою шкодою.
Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп., сплачений останнім при подачі позовної заяви.
Керуючись ст. ст. 22, 69, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 18, 19, 133, 141, 258-259, 263-265, 274 ЦПК України ст. ст. 4, 5, 40, 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Порядоком видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 №1045, суд,-
Позов Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природнього середовища - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Р.В. Мінгазов