ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2025 року м. Київ
Справа №369/6258/23
Апеляційне провадження № 22-ц/824/388/2025
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В. суддів: Верланова С.М., Поліщук Н.В.
за участю секретаря Цюрпіти Д.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,
Постановою Київського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 лютого 2024 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5000,00 грн щомісячно на кожну дитину у період з 28 квітня 2023 року по 31 липня 2023 року.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.
24 березня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 надійшли заперечення на заяву ОСОБА_1 про розподілу судових витрат, в яких вона вказує на те, що представником ОСОБА_1 було безпідставно завищено обсяг наданої правничої допомоги та її розмір, оскільки включено витрати на послуги, які не є професійною правничою допомогою. Представником відповідача не було доведено на яких підставах адвокатом взагалі була надана професійна правнича допомога. Зазначені представником відповідача витрати не відповідають вимогам розумності та невідворотності таких витрат, а також вимогам співмірності.
На підставі викладеного, просить у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення відмовити в повному обсязі.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - представник Маляр С.А. підтримав заяву та просив її задовольнити.
Від представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 надійшла заява, в якій вона просила відкласти розгляд справи та вказувала, що не має можливості з`явитись в судове засідання, у зв`язку з тим, що на момент проведення судового засідання перебуватиме за територіальними межами України. Суд апеляційної інстанції вважає зазначені ОСОБА_5 підстави неповажними, та не підтвердженим належними доказами, та з урахуванням наданих нею заперечень на заяву ОСОБА_1 про розподілу судових витрат, вважає за можливе розглянути заяву за її відсутності.
Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів виходить з такого.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч.3 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст.141 ЦПК України).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
У ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 , від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 та ін.
У додатковій постанові Об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суду слід враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зроблено висновок, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з квитанцією від 29 квітня 2024 року відповідачем був сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1840,69 грн /т.2 а.с.11/. Також відповідачем надано квитанцію про оплату судового збору за отримання копії звукозапису судового засідання в розмірі 49,5 грн /т.2 а.с.249/.
В суді апеляційної інстанції відбулось 4 судових засідання (11 липня 2024 року, 12 вересня 2024 року, 31 жовтня 2024 року, 12 лютого 2025 року).
До цієї заяви стороною відповідача додано копії:
- договору про надання професійної правничої допомоги укладеного між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Маляр С.А. 12 грудня 2024 року, у п.6.3 якого сторони визначили вартість надання правової допомоги у розмірі 4000 грн /т.2 а.с.231-233,237-239/;
- докази направлення цієї заяви представнику позивача через систему «Електронний суд» /т.2 а.с.227/;
- докази направлення цієї заяви позивачу поштовою службою «Е-Пост» /т.2 а.с.228/.
Заява про ухвалення додаткового рішення подана представником ОСОБА_1 - адвокатом Маляр С.А. у межах строку, встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України та здійснена в порядку визначеному цією нормою процесуального закону.
Суд апеляційної інстанції вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу понесених відповідачем ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, виходить з такого.
Предметом даного розгляду були вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей.
За результатами розгляду справи вимоги апеляційної скарги задоволені частково та вимоги позовної заяви задоволені частково.
Представником відповідача в суді апеляційної інстанції були надані докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, зокрема, розрахунки та акт наданих послуг в суді апеляційної інстанції, в яких зазначені опис робіт та наданих послуг, їх вартість та кількість витраченого часу.
Однак, здійснивши оцінку обґрунтувань заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Маляр С.А. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та доданих до неї доказів понесення вказаних витрат, заперечення представника позивача щодо розміну заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд вважає, що заявлені відповідачем до стягнення суми є завищеними, оскільки такі послуги як збір доказів, є складовою частиною послуг - підготовка апеляційної скарги, а ознайомлення з доказами іншої сторони складовою частиною представництва в суді. Надання додаткових пояснень в письмовому вигляді не є обов`язковим процесуальним документом, є правом сторони яке нею використовується на власний розсуд.
За таких обставин, заява Кудінова А.С. про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення частково.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя-доповідач: В.В. Соколова
Судді: С.М. Верланов
Повний текст додаткової постанови складений 27 березня 2025 року.