Справа № 352/570/24
Провадження № 22-ц/4808/627/25
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М.
Суддя-доповідач Барков В.М.
У Х В А Л А

26 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Баркова В. М.,

суддів: Василишин Л. В., Максюти І. О.,

ознайомившись із апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Винник Юрій Григорович, до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Єзупільської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частина НОМЕР_1 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Установлено факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 , неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 шляхом формування документа у підсистемі «Електронний суд» подав апеляційну скаргу на вказане рішення.

Подана апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження судом апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України). Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина третя статті 58 ЦПК України).

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України). За змістом пункту 1 частини першої та пункту 1 частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника сторони мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю юридичної особи.

За змістом вказаних приписів у випадку представництва інтересів юридичної особи довіреність є належним підтвердженням відповідних повноважень адвоката, а не особи, яка діє у порядку самопредставництва юридичної особи.

Інформації про те, що підписант є адвокатом і, підписуючи апеляційну скаргу, діяв як представник скаржника, у суду немає. Також відсутні докази того, що підписант діяв у порядку самопредставництва скаржника як його керівник, член виконавчого органу чи як особа, уповноважена діяти від імені скаржника відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності) (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 серпня 2023 року у справі № 740/2873/22 (провадження № 61-8685св23)).

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, починаючи з 29 грудня 2019 року, коли набрав чинності Закон України від 18 грудня 2019 року № 390-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення», самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва (див., зокрема, ухвали Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (пункт 18), Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2024 року у справі № 591/2885/23, від 19 лютого 2024 року у справі № 367/1906/23, від 21 лютого 2024 року у справі № 297/2875/17, від 23 лютого 2024 року у справі № 761/36171/16-ц, від 26 лютого 2024 року у справі № 133/2744/21, від 26 лютого 2024 року у справі № 2011/17564/12, від 27 лютого 2024 року у справі № 2-401/11, від 28 лютого 2024 року у справі № 758/7617/23, від 28 лютого 2024 року у справі № 604/649/23, від 12 березня 2024 року у справі № 296/1646/23, від 29 квітня 2024 року у справі № 536/1267/18).

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень (див., зокрема, ухвали Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (пункт 18), Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2024 року у справі № 591/2885/23, від 19 лютого 2024 року у справі № 367/1906/23, від 21 лютого 2024 року у справі № 297/2875/17, від 23 лютого 2024 року у справі № 761/36171/16-ц, від 26 лютого 2024 року у справі № 133/2744/21, від 26 лютого 2024 року у справі № 2011/17564/12, від 27 лютого 2024 року у справі № 2-401/11, від 28 лютого 2024 року у справі № 758/7617/23, від 28 лютого 2024 року у справі № 604/649/23, від 12 березня 2024 року у справі № 296/1646/23, від 29 квітня 2024 року у справі № 536/1267/18).

Наказом Міністерства оборони України від 30 грудня 2016 року № 744 (зі змінами згідно з наказом Міністерства оборони України від 19 лютого 2020 року № 53) затверджено Інструкцію з організації претензійної та позовної роботи, самопредставництва, представництва інтересів Міністерства оборони України, Збройних Сил України у судах та інших державних органах, виконання судових рішень.

Згідно з п. 4.1, розд. 4 Інструкції самопредставництво Міноборони, Генерального штабу, військової частини (установи, організації), підприємства у судах та інших державних органах (далі - самопредставництво) покладається на посадових та службових осіб юридичних служб (далі - особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи) (самопредставництво).

Для організації самопредставництва видається відповідний наказ Міноборони, Генерального штабу, військової частини (установи, організації), підприємства про самопредставництво (далі - наказ про самопредставництво) (додаток 71), яким визначається: перелік осіб, уповноважених діяти від імені юридичної особи (самопредставництво); повноваження посадових осіб для здійснення самопредставництва юридичної особи. Для здійснення самопредставництва особам, уповноваженим діяти від імені юридичної особи ( самопредставництво), оформлюються: витяги із положень, які передбачають самопредставництво юридичної особи, та наказів про самопредставництво; довідки, які підтверджують перебування уповноваженої особи на військовій службі (роботі) або витяги із наказів про призначення на посаду; витяги з посадових інструкцій (функціональних обов`язків).

Підписант до апеляційної скарги додав, зокрема, такі документи:

- довідку № 400/22 з відомчого обліку Міністерства оборони України в ЄДР;

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03 березня 2025 року № 33, яким тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою командира військової частини НОМЕР_1 покладено на начальника логістики заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_4 (за згодою) з 03 березня 2025 року.

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 березня 2025 року № 62 про призначення підполковника ОСОБА_5 , начальника тилу- заступника начальника логістики, тимчасово допущено до виконання обов`язків за посадою начальника логістики заступника командира військової частини НОМЕР_1 ;

Однак, зазначені документи не підтверджують ні те, що ОСОБА_4 діє у порядку самопредставництва військової частини НОМЕР_1 , ні те, що він діє як адвокат, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_4 відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України уповноважений діяти від імені військової частини НОМЕР_1 у порядку самопредставництва відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), як і того, що Гнатюк С. М. є адвокатом та має право представляти інтереси військової частини НОМЕР_1 у суді.

Жодної інформації про коло його трудових обов`язків, апеляційна скарга також не містить, як і відсутня інформація про те, що Гнатюк С. М. уповноважений представляти інтереси військової частини НОМЕР_1 у порядку самопредставництва за законом, статутом або положенням.

З огляду на вказане у суду немає належного підтвердження того, що ОСОБА_4 діяв від імені військової частини НОМЕР_1 як представник (адвокат) або у порядку самопредставництва військової частини НОМЕР_1 , що узгоджується з правовою позицією ВС, викладеною в ухвалі ВС від 09 серпня 2024 року у справі № 446/1072/23, провадження № 61-10444ск24, ухвалі від 01 жовтня 2024 року у справі № 283/2656/23, провадження № 61-12581ск24.

Відповідно до пункту першого частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Оскільки апеляційну скаргу підписала особа, яка не мала права її підписувати, цю скаргу необхідно повернути.

Вказане не перешкоджає повторному зверненню до суду з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2025 року повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: В. М. Барков

Л. В. Василишин

І. О. Максюта