Провадження №2/243/568/2025
21 березня 2025 року м.Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області:
у складі: Головуючий суддя Пронін С.Г.
за участю секретаря судового засідання: Качалка Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СТАР ФАЙНЕНС ГРУП до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в своїй позовній заяві просив розглянути справу без участі представника.
Відповідач у судові засідання не з`явився 27.02.2025 року, 21.03.2025 року, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду на електронну пошту надійшло повідомлення (скріншот додається) в якому ОСОБА_1 вказав, що він є військовослужбовцем, а також зазначив, що стягнення сум позивачем є недоречними під час військового стану. Однак суд не може прийняти до уваги зазначене повідомлення, оскільки його не можливо ідентифікувати, воно не підписано електронним підписом. Інших заяв від відповідача не надходило, відзиву не надано.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 1.1. договору про надання фінансового кредиту позивач надає відповідачу фінансовий кредит в розмірі 8000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 1.2. договору про надання фінансового кредиту тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 100 днів. Дата надання кредиту 26.02.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 04.06.2024.
Відповідно до п. 1.4.1. Договору про надання фінансового кредиту процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього договору.
Відповідно до п. 1.6. договору про надання фінансового кредиту кредит надається відповідачу в безготівковій формі у національній валюті на рахунок відповідача, включаючи використання реквізитів платіжної картки №4149 - 39хх - хххх - 7863 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.
Договір про надання фінансового кредиту та додатки до нього укладено між позивачем та відповідачем в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 2.21. договору про надання фінансового кредиту після підписання договору позивач надає кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок відповідача за реквізитами банківської картки позичальника, зазначеної останнім в заявці та цьому договорі.
- заборгованості основній сумі боргу -8000 грн.
- заборгованість по відсоткам 5000 грн.
26.06.2024 на адресу відповідача було направлено вимогу про повернення кредиту, відповідно до якого позичальнику надано строк до 01.08.2024 з моменту отримання письмової вимоги позикодавця усунути порушення умов договору про надання фінансового кредиту та повернути кредит, сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, що також підтверджується корінцем Укрпошти
Станом на дату подання даної позовної заяви відповіді від відповідача не отримано, заборгованість за договором про надання фінансового кредиту не сплачено.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Грошовим є зобов`язання, за яким боржник зобов`язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (постанова ВС від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).
У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Із наведеного вище слідує, що сторона, яка заявляє вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язана надати відповідні докази, які у причинно-наслідковому зв`язку підтверджують затрачений час на правову допомогу, надану в справі, який має бути передбачений договором про надання правничої допомоги та фактичну передачу виконаних адвокатом робіт, які, зокрема, можуть міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Під час розгляду справи у встановлений цивільно-процесуальним законодавством строк сторона позивача не надала суду ні доказів надання правничої допомоги (договору, фактичної передачі наданих адвокатом послуг, які, зокрема, можуть міститися у акті приймання-передачі послуг за договором), ні доказів на підтвердження витрат, понесених на надання правничої допомоги. Позивачем до суду було надано лише ордер на надання правничої допомоги та
Відсутність документального підтвердження надання правничої допомоги (договору наданняправничоїдопомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності (постанова Верховного Суду від 20.07.2021 у справі №922/2604/20) та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Інших доказів позивачем не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 108, 526-530, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 133, 137, 280-284, 289 ЦПК України, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю СТАР ФАЙНЕНС ГРУП до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Суддя Слов`янського міськрайонного суду
Донецької області С.Г.Пронін