Житомирський апеляційний суд
Справа №274/9250/24 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 39 Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Житомир

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Коломієць О.С., Талько О.Б.

розглянувши у письмовому провадженні (без повідомлення учасників справи) в м.Житомирі цивільну справу №274/9250/24 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31 січня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Вдовиченко Т.М., -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» або фінансова компанія) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № 23533-12/2023 від 28.12.2023 в розмірі 28 000,00 грн, за кредитним договором № 16495-01/2024 від 19.01.2024 в розмірі 3 500,00 грн, а також вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що 28.12.2023 між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №23533-12/2023. Відповідно до умов зазначеного договору відповідачка отримала фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності.

29.04.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 29042024-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар файненс груп» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №29042024-1 від 29.04.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 28000 грн, з яких: 8000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20000 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості за пенею.

Всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала свого зобов`язання та після відступлення права грошової вимоги, не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунок попереднього кредитора.

На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 23533-12/2023 від 28.12.2023 в розмірі 28 000,00 грн.

19.01.2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №16495-01/2024. Відповідно до умов зазначеного договору відповідачка отримала фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності.

28.05.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 28052024, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар файненс груп» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №28052024 від 28.05.2024, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 3 500,00 грн, з яких: 1 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 500,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості за пенею.

Всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала свого зобов`язання та після відступлення права грошової вимоги, не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунок попереднього кредитора.

На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості за кредитним договором №16495-01/2024 від 19.01.2024 в розмірі 3 500,00 грн.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31 січня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місце знаходження: вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ, ) заборгованість за кредитним договором № 23533-12/2023 від 28.12.2023 в розмірі 28 000,00 грн, за кредитним договором № 16495-01/2024 від 19.01.2024 в розмірі 3 500,00 грн. Всього стягнуто заборгованість в загальному розмірі 31500,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 3 028,00 грн судового збору.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову відмовити у повному обсязі та вирішити питання судових витрат. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого і незаконного рішення.

Апеляційна скарга, мотивована тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту відступлення права грошової вимоги (виникнення факторингових відносин) до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», оскільки договори факторингу не містять повної інформації про істотні умови такого договору, зокрема, ціни позову, розмір вимоги, який переходить до позивача як нового кредитора до відповідача та факт оплати позивачем договору факторингу. Також, позивачем не надано доказів видачі відповідачу кредитних коштів за спірним кредитним договором. Надання розрахунку суми заборгованості або витягу з реєстру прав вимоги є недостатнім для підтвердження наявності заборгованості та витягу з реєстру прав вимоги не є первинними документами, що підтверджують факт готівкової чи безготівкової видачі коштів відповідачу. Скаржник зазначає, що аналогічні висновки містяться у постановах апеляційної інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Розгляд справи Житомирським апеляційним судом проведено згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 28.12.2023 між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 23533-12/2023 (а.с. 13-15).

Відповідно до п. 1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 8 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 1.2. договору тип кредиту: кредит, мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта; кредит надається строком на 100 днів, тобто до 05.04.2024, дата надання кредиту 28 грудня 2023 року.

Згідно п. 1.4.1. процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту.

П. 1.4.2. якщо клієнт 21.01.2024 сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт, як учасник програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку в розмірі 20,40% на перший платіж відповідно до графіку платежів.

Відповідно до 1.6. кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта. Реквізити платіжної картки №5167-80ХХ-ХХХХ-5745.

Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 23533- 12/2023 від 28.12.2023 є Графік платежів (а.с. 15 зворот -16).

Згідно додатку «Графік платежів» (а.с. 16), який є невід`ємною частиною до договору фінансового кредиту №23533-12/2023 від 28.12.2023 сторони погодили графік платежів, згідно якого дата видачі кредиту 28 грудня 2023 року, кількість днів у розрахунковому періоді - 100.

Крім того, до позовної заяви долучено паспорт споживчого кредиту (а.с. 17), згідно яких сума-ліміт кредиту становить 8 000 грн, строк кредитування - 100. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 2,50% в день, що становить 912,50% річних.

Вказані документи підписані електронним підписом відповідача W992.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 23533- 12/2023 від 28.12.2023 за період з 29.04.2024 по 30.09.2024 заборгованість за договором становить 28 000 грн, з яких: 8 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 000 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості за пенею (а.с. 22).

19.01.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №16495-01/2024 (а.с. 23-25).

Відповідно до п. 1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 1.2. договору тип кредиту: кредит, мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта; кредит надається строком на 100 днів, тобто до 27.04.2024, дата надання кредиту 19 січня 2024 року.

Згідно п. 1.4.1. процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту.

П. 1.4.2. якщо клієнт 07.02.2024 сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт, як учасник програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку в розмірі 99,60% на перший платіж відповідно до графіку платежів.

Відповідно до 1.6. кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта. Реквізити платіжної картки №5167-80ХХ-ХХХХ-5745.

Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту №16495-01/2024 від 19.01.2024 є Графік платежів (а.с. 26).

Згідно додатку «Графік платежів» (а.с.26 на звороті), який є невід`ємною частиною до договору фінансового кредиту №16495-01/2024 від 19.01.2024 сторони погодили графік платежів, згідно якого дата видачі кредиту 19 січня 2024 року, кількість днів у розрахунковому періоді - 100.

Крім того, до позовної заяви долучено паспорт споживчого кредиту (а.с. 27), згідно яких сума-ліміт кредиту становить 1 000 грн, строк кредитування - 100. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 2,50% в день, що становить 912,50% річних.

Вказані документи підписані електронним підписом відповідача W5871.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №16495-01/2024 від 19.01.2024 за період з 28.05.2024 по 30.09.2024 заборгованість за договором становить 3 500 грн, з яких: 1 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 500 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості за пенею (а.с.2).

29.04.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 29042024-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар файненс груп» права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 18-20).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №29042024-1 від 29.04.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 28 000 грн, з яких: 8 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 000 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості за пенею (а.с. 21).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 23533- 12/2023 від 28.12.2023 року за період з 29.04.2024 по 30.09.2024 заборгованість за договором становить 28000 грн., з яких: 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20000 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с.22).

28.05.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 28052024, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар файненс груп» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 28-30).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 28052024 від 28.05.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 3 500,00 грн, з яких: 1 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 500,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості за пенею (а.с. 31).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №16495-01/2024 від 19.01.2024 за період з 28.05.2024 по 30.09.2024 заборгованість за договором становить 3 500 грн, з яких: 1 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 500 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості за пенею (а.с. 32).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що на підставі договорів факторингу, відбулася заміна первісного кредитора на нового кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». У свою чергу відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконує та допустив заборгованість за кредитним договором № 23533-12/2023 від 28.12.2023 в розмірі 28 000,00 грн та за кредитним договором № 16495-01/2024 від 19.01.2024 в розмірі 3 500,00 грн в розмірі 31 500 грн.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В порядку визначеному ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Звертаючись з позовом, ТОВ «ФК «Євпорейська агенція з повернення боргів» посилалось на те, що через невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договорами № 23533-12/2023 від 28.12.2023 та №16495-01/2024 від 19.01.2024 утворилась заборгованість, яку позивач просив стягнути як правонаступник кредитора у спірних правовідносинах.

На підтвердження позовних вимог позивачем було долучено копії Кредитних договорів з додатками, копії Паспортів споживчого кредиту, копії Договорів факторингу №29042024-1 від 29.04.2024 та №28052024 від 28.05.2024, Витяги з Реєстру боржників до договору факторингу №29042024-1 від 29.04.2024 та №28052024 від 28.05.2024, розрахунки сум заборгованості за період з 29.04.2024 по 30.09.2024 та з 28.05.2024 по 30.09.2024.

Отже надані позивачем докази підтверджують укладення кредитних договорів № 23533-12/2023 від 28.12.2023 та № 16495-01/2024 від 19.01.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 .

За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача.

Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (статті 77 - 80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7 статті 81 ЦПК України).

У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає.

Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (ст. ст. 12, 81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2023 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 23533-12/2023, за умовами якого позичальник отримав кредит на власні потреби шляхом переказу коштів у сумі 8 000 гривень строком на 100 днів, зі сплатою відсотків.

Також, 19 січня 2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №16495-01/2024, за умовами якого позичальник отримав кредит на власні потреби шляхом переказу коштів у сумі 1 000 гривень строком на 100 днів, зі сплатою відсотків.

29 квітня 2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29042024-1, відповідно умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а Клієнт відступити Фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (п. 1.1).

Договір містить перелік додатків: Додаток № 1 форма реєстру прав вимоги; Додаток № 2 форма Акту прийому-передачі Реєстру Боржників; Додаток № 3 форма Акту прийому-передачі Документації Додаток № 4 форма надання інформації з Реєстру боржників в електронному виді; Додаток № 5 форма Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному виді.

З наданого позивачем до позовної заяви переліку доданих до позовної заяви на підтвердження переходу права грошової вимоги документів було долучено лише Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №29042024-1 від 29.04.2024, який датований цією ж датою та Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №29042024-1 від 29.04.2024.

Інших додатків, вказаних у договорі факторингу, матеріали справи не містять.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №29042024-1 від 29.04.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 28 000 грн, з яких: 8 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 000 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості за пенею.

Також, 28 травня 2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №28052024, відповідно умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а Клієнт відступити Фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (п. 1.1).

Договір містить перелік додатків: Додаток № 1 форма реєстру прав вимоги; Додаток № 2 форма Акту прийому-передачі Реєстру Боржників; Додаток № 3 форма Акту прийому-передачі Документації Додаток № 4 форма надання інформації з Реєстру боржників в електронному виді; Додаток № 5 форма Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному виді.

З наданого позивачем до позовної заяви переліку доданих до позовної заяви на підтвердження переходу права грошової вимоги документів було долучено лише Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №28052024 від 28.05.2024, який датований цією ж датою та Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №28052024-1 від 28.05.2024.

Інших додатків, вказаних у договорі факторингу, матеріали справи не містять.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 28052024 від 28.05.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 3 500,00 грн, з яких: 1 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 500,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості за пенею.

Колегія суддів зауважує, що самі по собі Акти прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №29042024-1 від 29.04.2024, №28052024 від 28.05.2024 та Витяги з Реєстру боржників до договорами факторингу №29042024-1 від 29.04.2024, №28052024-1 від 28.05.2024 не засвідчує перехід права вимоги до ОСОБА_1 за договорами № 23533-12/2023 від 28.12.2023 та № 16495-01/2024 від 19.01.2024 від ТОВ «Стар файненс груп» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Крім того, згідно умов договору факторингу право вимоги вважається прийнятими Фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним Акту прийому-передачі Реєстру Боржників ( п. 1.6.).

Згідно із Актів прийому-передачі Реєстру Боржників за договору факторингу №29042024-1 від 29.04.2024 та №28052024 від 28.05.2024 убачається, що клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр Боржників кількістю ____, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу №29042024-1 від 29.04.2024 та №28052024 від 28.05.2024, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактора стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей, тобто в самих Актах прийому-передачі Реєстру Боржників взагалі відсутня кількість Реєстру Боржників.

З витягів з Реєстру боржників до Договору факторингу №29042024-1 від 29.04.2024 та №28052024-1 від 28.05.2024 убачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить згідно кредитного договору 28 000,00 грн та 3 500,00 грн, разом з тим, згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість у заявленій товариством сумі 28 000,00 грн розрахована за період з 29.04.2024 по 30.09.2024 року та 3 500,00 грн з 28.05.2024 по 30.09.2024; це може свідчити про те, що станом на час підписання реєстру боржників за ОСОБА_1 не може рахуватися заборгованість у вказаній сумі.

Отже, із умов договору вбачається, що сторони погодили умови переходу права вимоги від Клієнта до Фактора, проте, позивачем не надано доказів щодо набуття права грошової вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 за договорами № 23533-12/2023 від 28.12.2023 та № 16495-01/2024 від 19.01.2024 перед ТОВ «Стар файненс груп» у зв`язку з укладенням договорів факторингів №29042024-1 від 29.04.2024 та №28052024-1 від 28.05.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком, на підтвердження права грошової вимоги позивача до відповідача та щодо визначеного ним у позовній заяві розмірів заборгованості за договорами № 23533-12/2023 від 28.12.2023 та № 16495-01/2024 від 19.01.2024.

В оцінці поведінки та способу ведення справ банком чи фінансовою установою суд апеляційної інстанції враховує те, що вони є професійними учасниками ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до них висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком чи фінансовою установою є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах.

Аналогічна позиція викладена і Верховим Судом у постанові від 01 лютого 2023 року у справі №199/7014/20.

Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитними договорами № 23533-12/2023 від 28.12.2023 та № 16495-01/2024 від 19.01.2024.

Крім того, доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц.

При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені договорами позики, а відповідач ці кошти отримав.

Як убачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.

Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Наявні в матеріалах справи розрахунки заборгованості за кредитними договорами містять інформацію про те, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 23533- 12/2023 від 28.12.2023 року за період з 29.04.2024 по 30.09.2024 заборгованість за договором становить 28 000 грн, з яких: 8 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 000 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості за пенею та за кредитним договором №16495-01/2024 від 19.01.2024 за період з 28.05.2024 по 30.09.2024 заборгованість за договором становить 3 500 грн, з яких: 1 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 500 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості за пенею.

Однак вказані розрахунки заборгованості не містять відомостей щодо розрахунку заборгованості за період з часу укладення кредитних договорів, які б дозволили суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, та правильність нарахування відсотків за користування кредитними коштами (розмір відсотків та період їх нарахування, суми внесені боржником в рахунок виконання кредитних зобов`язань).

Будь-яких інших доказів щодо підтвердження заборгованості відповідача за укладеними кредитними договорами позивачем суду не надано.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу №29042024-1 від 29.04.2024 та №28052024 від 28.05.2024.

Таким чином, суд першої інстанції ухвалюючи рішення по суті не дав належної правової оцінки тому, що в матеріалах справи відсутні достовірні та достатні докази на підтвердження заявленої позивачем до стягнення заборгованості за кредитними договорами та дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є обґрунтованими, спростовують висновки суду першої інстанції щодо підстав для задоволення позовних вимог, а тому приймаються до уваги та підлягають задоволенню колегією суддів апеляційного суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням вимог норм матеріального та процесуального права, то таке підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повність, то з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» необхідно стягнути на його користь сплачений судовий збір у розмірі 4 542,00 грн за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 2 частини третьої ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 4542,00 грн судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 27 березня 2025 року