Справа №639/7256/24
Провадження №2-о/639/15/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря Чубенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявоюОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення фактів, що мають юридичні значення, -

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Лиска П.О.,зазначивши заінтересованою особою Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, та просила суд:

Встановити факт проживання разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації на час життя та на дату смерті: АДРЕСА_1 , за однією адресою: АДРЕСА_2 та 5 з липня 2004 року по 31 липня 2024 року та факт реєстрації за вказаною адресою.

Встановити факт перебування заявниці на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації на час життя та на дату смерті: АДРЕСА_1 , з 18.08.2021 по 31.07.2024.

Заявник зазначає, що напочатку 1993 року познайомилась з ОСОБА_2 , після чого у них виникла взаємна симпатія, яка у подальшому переросла, в кохання, взаємну повагу один до одного, справжні відносини люблячої пари, створення сім`ї. На момент знайомства у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були діти: у заявниці було двоє дітей, у ОСОБА_2 була одна дитина.

З червня 1994 року заявниця та ОСОБА_2 почали проживати разом в орендованій квартирі у Харкові на Салтівці, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, спільні інтереси (постійно відвідували танці, зокрема, в Парку культури та відпочинку ім. Горького, дуже багато часу проводили на свіжому повітрі гуляючи, зустрічались зі спільними друзями). Зокрема, заявниця регулярно готувала їжу для чоловіка, купляла продукти, займалася прибиранням житлових помешкань, дачі, слідкувала за чистотою і охайністю одягу ОСОБА_2 , в свою чергу, останній також допомагав їй із прибиранням, займався ремонтом по домоволодінню, побутових речей в разі їх псування чи поламкй, допомагав з Іншою роботою по дому, утримував її фінансово.

03.03.1999 ОСОБА_2 придбав на підставі договору купівлі-продажу на своє ім я квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 переїхали туди для спільного проживання як чоловік та жінка без шлюбу. Був здійснений ремонт, придбана техніка, меблі, побутові предмети.

13.11.1999 ОСОБА_1 придбала на підставі договору купівлі-продажу на своє: ім`я квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Фактично було придбано сусідню квартиру за стінкою. У квартирі АДРЕСА_3 після придбання до січня 2004 року проживала дочка ОСОБА_1 - ОСОБА_3 зі своєю дитиною ОСОБА_4 . Після одруження ОСОБА_3 разом з сином переїхали до свого чоловіка, після чого родина заявниці (вона та ОСОБА_2 ) почали користуватись одночасно двома квартирами. За цей час поки вони жили в цій квартирі, ОСОБА_2 дуже багато приділяв уваги онуку (хоча він був не рідний): возив до дитячого садка, гуляли в парку, водив в зоопарк, цирк. А коли підріс водив на секцію футбола, в школу. У ОСОБА_5 було хобі щось робить по дереву. Цій справі він вчив онука. Він кожен раз говорив, що онук його гордість.

У липні 2004 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було прийнято рішення об`єднати дві раніше зазначені квартири, зробивши між ними дверний отвір, що дозволило зручно користуватись житловими приміщеннями без необхідності виходу з квартири в сходовий майданчик до під`їзду. Відповідно, з 2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зробивши таке об`єднання квартир, також зробили невеличкий «косметичний» ремонт за кошти ОСОБА_2 (голова сім`ї, заробляв більше, ніж заявниця, відповідно, утримував її). Налаштувавши для себе побут, місця, для комфортного проживання, вони постійно проживали за однією адресою: АДРЕСА_2 та 5 відповідно.

Заявниця та ОСОБА_2 були зареєстровані фактично за різними адресами (кожний у своїй квартирі, що належала на праві власності через доцільність оплати комунальних послуг), проте фактично проживали разом у двох квартирах, (в квартирі АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 ).

Узаконення реконструкції здійснено не було, оскільки не було необхідності в оформленні документів, а також це вимагало чимало зусиль, в тому числі і фінансових витрат, які витрачалась, в т.ч. на лікування.

Проживаючи разом в облаштованому приміщенні, що вже перебувало у власності кожного, маючи гроші на життя за рахунок праці, отриманого доходу, заявниця та ОСОБА_2 проживали як сім`я (чоловік та жінка без реєстрації шлюбу).

Всі зароблені кошти ними складали спільний сімейний бюджет, які вони використовували спільно на придбання товарів та послуг, а також планували витрати та доходи наперед. Комунальні послуги по частині вказаного вище домоволодіння (2 квартири) сплачувались також разом спільними коштами. За спільні кошти набувалась побутова техніка, товари для здоров`я, яка знаходилась та знаходиться до цього часу у зазначених вище квартирах, які використовували заявниця та ОСОБА_2 протягом спільного проживання.

З січня 2011 ОСОБА_2 мав певні проблеми зі здоров`ям, постійно був під наглядом лікарів та лікувався в різних закладах охорони здоров`я, санаторіях, пансіонатах тощо. 25.01.2023 через хворобу ОСОБА_2 було ампутовано праву нижню кінцівку. З 21.03.2023 отримав статус інваліда другої групи по загальному захворюванню. Заявниця здійснювала постійний догляд та піклування у зв`язку із необхідністю лікування ОСОБА_2 , а в останні роки життя, коли останній втратив нижню кінцівку - піклування та догляду потребувалось більше, ніж раніш.

Заявниця після виходу на пенсію за віком отримувала пенсійне забезпечення. ОСОБА_2 після виходу на пенсію за віком отримував пенсійне забезпечення, що було основним джерелом доходу для обох, оскільки ОСОБА_1 отримувала мінімальний розмір пенсії.

18.08.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб. З цього часу та по день смерті заявниця та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер. Заявниця, як його жінка, займалась процесом його поховання, поминками, шануванням пам`яті тощо. Отримала Свідоцтво про смерть. Здійснила всі дії на прийняття спадщини.

Відповідно до положень права соціального забезпечення, заявниця має право- на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, зокрема, ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У зв`язку з наявним правом, заявниця ОСОБА_1 подала до Пенсійного фонду України заяву про перерахунок пенсії, а саме перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника згідно ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову перерахунку пенсії №30 від 09.09.2024 було відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку із тим, що не було підтверджено факт реєстрації з годувальником за однією адресою та факт перебування на його утриманні.

В зв`язку з чим заявниця була вимушена звернутися до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 08 листопада 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення фактів, що мають юридичні значення.

Призначено судове засідання.

Клопотання представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_6 про виклик та допит свідків в судовому засіданні - задоволено.

10 cічня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання представника заявника ОСОБА_1 адвоката Лиска П.О. про витребування доказів.

10 січня 2025 року представником заявника подано клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів. Серед яких зокрема міститься довідка про доходи ОСОБА_1 з січня 2022 року по жовтень 2024 року, довідка форми ОК-5 індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року клопотання представника заявника ОСОБА_1 адвоката Лиска Павла Олександровича про витребування доказів задоволено.

Витребувано з Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області довідку щодо отриманих доходів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації за час життя та на дату смерті: АДРЕСА_1 за період з 01.08.2021 по 31.07.2024, що включала б інформацію щодо працевлаштування (за наявністю).

Витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку за формою ОК-5 (індивідуальні відомості про застраховану особу) відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації за час життя та на дату смерті: АДРЕСА_1 , за період з 01.08.2021 по 31.07.2024.

26 лютого 2025 року на адресу суду надійшла інформація з Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області.

06 березня 2025 року від Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області надійшла довідка щодо отриманих доходів ОСОБА_2 .

В судове засіданні заявник та її представник не зявились, від представника заявника адвоката Склярової Р.В. надійшла заява про розгляд справи без участі заявника та її представника, заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник ГУ ПФУ і Вінницькій області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без участі представника.

Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема суди розглядають справи про встановлення факту проживання та перебування фізичної особи на утриманні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_6 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 03.03.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори, та зареєстровано в реєстрі за №2-524 (а.с. 15).

ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_3 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 13.11.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бочарніковою Г.Є., та зареєстровано в реєстрі за №1711 (а.с. 16).

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 та витягу з реєстру територіальної громади від 04.08.2024 місце проживання ОСОБА_1 , з 17.09.2019 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (а.с .9-10, 18).

Відповідно до копіє епікризу, виписаного Харківською міською лікарнею №31 в січня 2011 року, виписки із медичної картки стаціонарного хворого №28623 від 10.10.2014 року, виписки із амбулаторної картки стаціонарного хворого №5163/2727 від 17.12.2019, виписки із медичної картки стаціонарного ховорого №1103/635 від 10.03.2020, виписики із медичної картки стаціонарного хворого №13155/1 від 19.11.2021, які виписані на ім`я ОСОБА_2 , місце проживання якого зазначено як: АДРЕСА_7 (а.с. 24-25, 26-27,32,33,36).

Відповідно до виписки із медичної картки хворого №832 від 40.11.2019 року, виписки із амедичної картки хворого №1514 від 17.10.2020, консультативного висновку ПП «Ларітон» від 02.12.2021, виписки із медичної картки ховорого №9619 від 09.11.2022, індивідуальної програми реабілітації особи з інваліднісю №444/468 від 21.04.2023, які виписані на ім`я ОСОБА_2 , місце проживання якого зазначено як: АДРЕСА_8 (а.с. 29-31,34-35,37,38-39,42-46).

18 серпня 2021 Новобаварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 341, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 18.08.2021 (а.с. 14).

Як зазначено заявником, придбані кожним окремо квартири у липні 2004 року було вирішено обєднати, та зроблено двірний отвір, що дозовлило користуватись та проживати одночасно в двох квартирах як в одній, здійснили «косметичний ремонт. Узаконення реконструкції здійснено не було.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні надали пояснення, що кожин з них є сусідами та понад 20 років знають сімю ОСОБА_9 та ОСОБА_2 . Зазначили, що жили вони добре в обох квартирах, разом, вели спільне господарство, вхід до квартири один АДРЕСА_4 . Дохід був більший у ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він як ТПО з 2022 року мешкає в квартирі АДРЕСА_9 , а тому сусідів знає, бачив що ОСОБА_12 та ОСОБА_10 мешкали разом, коли ОСОБА_10 ампутували ногу заходив до них в гості, ОСОБА_12 піклувалась чоловіком. Вхді у квартиру АДРЕСА_4 . Про доходи родини йому не відомо.

На підтвердження факту спільного проживання однією сімєю та ведення спільного бюджету заявником долучені до матеріалів справи копії квитанцій про сплату комунальних плотежів, чекі та накладні на придбання побутової техніки та меблів, та сімейні світлини (а.с. 48-96, 21-23).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, про що 02.08.2024 зроблено відповідний актовий запис № 9838 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 02.08.2024 (а.с. 19).

Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 року у справі №1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначена. Водночас строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Згідно з роз`ясненнями Верховного суду України від 01.01.2012 року, викладеними у судовій практиці щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання (не менше п`яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом); відсутній спір про право.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться: показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту; документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки; довідки з місця проживання, фотографії певних подій; документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази), докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства, заяви, анкети, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного та ін.

Суд звертає увагу, що право на вибір місця проживання закріплено у ст. 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положення ст. 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

Таким чином, реєстрація місця проживання заявниці і її чоловіка за різними адресами не свідчить про те, що вони перебуваючи у шлюбі не проживали однією сім`єю.

З огляду на надані пояснення свідків, досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеним факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за однією адресою з липня 2004 року по 31 липня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2 та квартира АДРЕСА_5 , а отже заява в цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується встановлення факту перебування заявниці на утриманні чоловіка, то слід зазначити наступне.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

У статті 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено поняття членів сім`ї, які вважаються утриманцями.

Члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Як роз`яснено в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для позивачки постійним і основним джерелом засобів існування.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до пункту 2.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1 у редакції, що діяла на момент спірних правовідносин)), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, крім іншого, надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку (пункт 2.11. Порядку).

Отже, Порядком передбачено встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні померлого годувальника у разі неможливості надати документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) на підтвердження перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Як роз`яснено в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, заявниця посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з чоловіком, проживала з ним спільно і пенсія її чоловіка була основним джерелом для її існування адже вона значно більше від її пенсії.

Згідно довідки про доходи №2046 2021 9800 7027 від 11.11.2024 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Шевченківськному об`єднаному управлінні ПФУ м. Харкова в Харківській області і отримує пенсію за віком, сума пенсії за період з 01.01.2022 по 31.10.2024 складає 97409,12 грн. (а.с. 172)

Згідно довідки про розмір нарахованої і виплаченої пенсії, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.03.2025, ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області і отримував пенсію за період з 01.08.2021 по 31.07.2024 в сумі 293796,80 грн. (а.с. 196-197).

З метою переведення на пенсію по втраті годувальника, заявниця звернулась до уповноваженого органу з відповідною заявою, однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за № 30 від 09.09.2024, їй відмовлено у перерахунку пенсії по втраті годувальника у зв`язку з тим, що не було підтверджєно факт реєстрації з годувальником за однією адресою та факт перебування на його утриманні (а.с. 203).

З огляду на зазначене, оскільки допомога, яка надавалась ОСОБА_1 була для заявниці хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість задоволення заяви.

Така ж позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

Встановлення факту проживання заявниці однією сім`єю та перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , має для неї юридичне значення і потрібне для переходу з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 259, 264, 265, 293, 315 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення фактів, що мають юридичні значення - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_10 з липня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та 5.

Заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, , місцезнаходження: 21005, м. Вінииця, вул. Зодчих буд. 22.

Повний текст рішення складено 20.03.2025.

Суддя С.О. Рубіжний