Справа № 462/4571/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

25 березня 2025 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Обертас Н.М.

розглянувши заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» адвоката Гнитки Тетяни Василівни про вирішення питання судових витрат у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Торгівельно-логістичний центр» до Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна», ОСОБА_1 , третя особа Приватне підприємство «Едель», про переведення прав та обов`язків покупця нежитлових приміщень за договором купівлі-продажу, стягнення сплаченої за даним договором вартості нежитлових приміщень та визнання права власності на нежитлові приміщення,

встановив:

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 03.03.2025 року в задоволенні позову ПП «Торгівельно-логістичний центр» до АТ «Міжнародний інвестиційний банк», ТОВ «Грінера Україна», ОСОБА_1 про переведення прав та обов`язків покупця нежитлових приміщень за договором купівлі-продажу від 21.07.2022 року, стягнення сплаченої за даним договором вартості нежитлових приміщень та визнання права власності на нежитлові приміщення, відмовлено; повернуто ПП «Торгівельно-логістичний центр» 1437017 грн. сплачених на депозитний рахунок ТУ ДСА у Львівській області згідно з платіжною інструкцією №10 від 24.06.2024 року.

06.03.2025 року представник відповідача ТОВ «Грінера Україна» адвокат Гнитка Т.В. звернулася до суду із заявою, про вирішення питання судових витрат, в якій просить стягнути із ПП «Торгівельно-логістичний центр» на користь ТОВ «Грінера Україна» судові витрати в розмірі 58320 грн., з яких 49500 грн. судові витрати на оплату професійної правничої допомоги, 8600 грн. витрати, пов`язані із залученням спеціаліста для проведення оцінки спірного майна, та 220 грн. витрати на надсилання поштової кореспонденції.

13.03.2025 року на адресу суду від уповноваженого представника позивача ПП «Торгівельно-логістичний центр» - адвоката Лабая А.М. надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому зазначив, що витрати відповідача по отриманню висновку про ринкову вартість будівель не пов`язані із залученням спеціалістів, експертів та проведенням експертизи, оскільки вказаний висновок не є висновком експерта, а судом ФОП ОСОБА_2 як експерт та спеціаліст не залучалась. Також зазначив, що сума судових витрат, заявлена до відшкодування істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, а тому є наявні всі підстави для відмови у задоволенні заяви про відшкодування судових витрат.

Учасники справи, які належним чином були повідомлені про час, день та місце розгляду, в судове засідання не з`явилися, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали і про причини своєї неявки суд не повідомили, що відповідно до ч.4 ст.270 КПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши доводи заяви та докази на підтвердження таких, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченомуст.270 цього Кодексу.

За змістом ч.8 ст.141 ЦПК України докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позовну заяву представник відповідача ТОВ «Грінера Україна», відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, зробила заяву щодо подання доказів про розмір понесених судових витрат відповідача.

Також встановлено, що в силу положень ч.8 ст.141 ЦПК України представником відповідача ТОВ «Грінера Україна» своєчасно подано відповідну заяву та докази понесення судових витрат.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом ч.5, 6 ст.137 ЦПК України в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Підсумовуючи, можна зробити висновок, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч.1 ст.182 ЦПК України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч.5, 6 ст.137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Представником відповідача ТОВ «Грінера Україна» адвокатом Гниткою Т.В. разом із заявою про вирішення питання судових витрат надано договір про надання правової допомоги, укладений 30.11.2019 року між ТОВ «Грінера України» і Адвокатським об`єднанням «АЙЕМПАРТНЕРС», згідно якого дане адвокатське об`єднання надає ТОВ «Грінера України» правову допомогу і представляє його інтереси в судах, а також додаткову угоди від 17.07.2024 року до вказаного договору, якою визначено порядок оплати гонорару об`єднанню за надання правової допомоги ТОВ «Грінера України» в цивільній справі №462/4571/24 і погоджено сторонами вартість певних видів послуг при наданні правової допомоги у даній справі.

Також для надання правової допомоги у цивільній справі №462/4571/24 Адвокатським об`єднанням «АЙЕМПАРТНЕРС» була залучена адвокат Гнитка Т.В. згідно договору-доручення від 30.11.2019 року.

Факт надання правничої допомоги і розмір витрат на таку підтверджується актом приймання передачі послуг з надання правової (правничої) допомоги №04/03/25 від 04.03.2025 року.

Згідно з платіжною інструкцією №11600 від 05.03.2025 року ТОВ «Грінера України» сплачено 47000 грн. за надання юридичних послуг Адвокатському об`єднанню «АЙЕМПАРТНЕРС».

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (постанова Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 910/8342/21).

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (постанова Верховного Суду від 01 лютого 2023 року у справі № 160/19098/21).

З урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відзиву, пояснень та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 47000 грн. є завищеними, а тому клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення у розмірі 35000 грн.

Щодо вимог відповідача ТОВ «Грінера Україна» про відшкодування судових витрат із залученням спеціаліста та витрат на надсилання поштової кореспонденції суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.6, 7 ст.139 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Згідно договору №15/11/24-1ео про надання послуг з незалежної оцінки майна, укладений 15.11.2024 року між ТОВ «Грінера України» і ФОП ОСОБА_2 , ТОВ «Грінера України» доручає, а ФОП ОСОБА_2 зобов`язується надати послуги з незалежної оцінки майна, а саме: нежитлова будівля, літ. «Г-1», загальною площею 153,1 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення літ. «Г-1», загальною площею 236,8 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження надання послуг з незалежної оцінки майна додано звіти про оцінку майна від 18.11.2024 року та копію акта прийому-передачі робіт від 13.12.2024 року.

Згідно з платіжною інструкцією №4923 від 13.12.2024 року ТОВ «Грінера України» сплачено 8600 грн. за надані послуги ФОП ОСОБА_2 згідно договору №15/11/24-1ео від 15.11.2024 року.

Таким чином, зазначені звіти про оцінку майна, виконані суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 , безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи, виготовлені на замовлення відповідача ТОВ «Грінера України», факт оплати таких послуг підтверджується належним розрахунковим документом.

Стосовно витрат на відправку поштової кореспонденції суд зазначає, що витрати, здійснені відповідачем ТОВ «Грінера України» на надсилання поштової кореспонденції, є витратами, пов`язаними з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (пункт 4 частини 3 статті 133 ЦПК України).

Відповідачем підтверджено належними доказами понесення витрат пов`язаних з розглядом справи, на послуги АТ «Укрпошта», адже матеріали справи містять докази, що кореспонденція, яка надсилалась, стосувалась розгляду даної справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що з ПП «Торгівельно-логістичний центр» на користь ТОВ «Грінера України» також підлягає стягненню 8600 грн. витрат, пов`язаних із залученням спеціаліста для проведення оцінки спірного майна та витрат на надсилання поштової кореспонденції у розмірі 220 грн.

Керуючись ст.133, 137, 139, 141, 246, 268, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» адвоката Гнитки Тетяни Василівни про вирішення питання судових витрат задовольнити частково.

Стягнути із Приватного підприємства «Торгівельно-логістичний центр» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» 35000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 8600 грн. витрат, пов`язаних із залученням спеціаліста для проведення оцінки спірного майна та 220 грн. витрат на надсилання поштової кореспонденції, а всього 43820 грн. судових витрат.

В решті вимог заяви - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний