Провадження № 2/522/1229/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 158 800,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2023 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов АТ «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 158 800,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.06.2019 ОСОБА_1 звернулась до АТ «Універсал банк» з метою отримання банківських послуг і підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит в гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 70 000,00 грн. Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і станом на 01.08.2023 має прострочену заборгованість у сумі 158 800,00 грн, яку АТ «Універсал банк» просить суд стягнути з ОСОБА_1

25.10.2023 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з її невідповідністю ст. 177 ЦПК України, копію якої банк отримав 30.10.2023.

30.10.2023 до суду від позивача на виконання ухвали від 25.10.2023 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

02.11.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

28.11.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона зазначає, що банком не доведено надання відповідачу кредитних коштів, а сам лише факт підписання анкети-заяви, не свідчить про видачу кредиту, в зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позову. Також представник акцентує, що надані позивачем умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк» в редакції від 27.11.2021, тобто після укладення договору, та не містять підпису відповідача, як і долучений позивачем паспорт споживчого кредиту.

30.11.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій викладено прохання про задоволення позову та долучено копії довідки про наявність рахунку від 20.11.2023, довідки про розмір встановленого кредиту від 29.11.2023 та виписки про рух коштів по картці від 30.10.2023.

Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) у судове засідання сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов наступних висновків.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).

Публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24.09.2014 (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що

«у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, кредитор має право вимагати виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.01.2020 у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що:

«в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.

Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)».

Судом встановлено, що між ПАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є АТ «Універсал Банк»)та ОСОБА_1 05.06.2019 укладений договір шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг.

Із п.п. 2, 3 Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг вбачається, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Своїм підписом відповідач також підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених документів, які складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи позичальника, зокрема дату його народження, індивідуальний податковий номер, копію паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус: джерело та розмір доходу.

Таким чином, вказана Анкета-заява від 05.06.2019 не містить розміру тіла кредиту, процентної ставки, суми комісії, строку повернення кредиту, а також умов щодо відповідальності боржника за невиконання/прострочення виконання зобов`язання.

Тобто, вказана Анкета-заява не містить жодної інформації щодо кредитування, а містить лише персональну інформацію щодо ОСОБА_1 .

До кредитного договору банк додав Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, які набувають чинності з 27.11.2021, тобто після укладення кредитного договору, а також паспорт споживчого кредиту чорної картки Monobank, які не містять підпису відповідача. В графі «підпис споживача» в паспорті споживчого кредиту вказано: «Споживач отримує паспорт споживчого кредиту в мобільному додатку та підписує його у електронному вигляді до підписання договору». Разом з тим, доказів підписання ОСОБА_1 паспорту споживчого кредиту в мобільному додатку у електронному вигляді, Банком суду не надано.

З довідки АТ «Універсал банк» про розмір встановленого кредитного ліміту від 29.11.2023 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 . З 03.03.2020 кредитний ліміт збільшено до 70 000,00 грн.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість за договором від 05.06.2019 № б/н, укладеним між ПАТ «Універсал банк» та ОСОБА_1 , станом на 01.08.2023 становить 158 800,00 грн.

Укладений між сторонами кредитний договір у вигляді анкети-заяви від 05.06.2019, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), тому позивач як кредитор у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 530 ЦК України має право вимагати виконання грошового зобов`язання у будь-який час шляхом пред`явлення вимог до боржника.

При цьому вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, банк не пред`явив.

Згідно довідки банку про рух коштів по картці відповідача від 30.10.2023 за період з 05.06.2019 по 01.08.2023, сума витрат ОСОБА_1 за вказаний період 748 437,80 грн, сума зарахувань за цей період 589 637,80 грн.

Разом з тим, із вказаної довідки банку про рух коштів по картці відповідача вбачається, що банк починаючи з вересня 2019 року списував кошти за нараховані відсотки за користування кредитом на загальну суму 74 954,15 грн.

Водночас оскільки в Анкеті-заяві від 05.06.2019 строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом є неправомірним та безпідставним, а тому підлягає зарахуванню в рахунок погашення тіла кредиту шляхом зменшення суми заборгованості за тілом кредиту за рахунок протиправно списаних банком відсотків.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 09.01.2020 у справі № 643/5521/19 та від 18.05.2022 у справі № 697/302/20.

Таким чином, 74 954,15 грн безпідставно включених банком відсотків за користування кредитом до суми заборгованості за тілом кредиту, підлягають зарахуванню в рахунок погашення тіла кредиту шляхом зменшення суми заборгованості за тілом кредиту.

При таких обставинах розрахована Банком до стягнення різниця між загальним розміром витрат (748 437,80 грн) та загальною сумою фактично повернутих позичальником банку коштів (589 637,80 грн.) 158 800,00 грн підлягає зменшенню на розмір грошових сум, які сплачені відповідачем і враховані Банком, як проценти 74 954,15 грн.

Тому заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 83 845,85 грн (158 800,00 грн - 74 954,15 грн).

Подібні висновки наведені Одеським апеляційним судом у постанові від 12.02.2025 у справі № 947/29772/23.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню в сумі 83 845,85 грн.

Враховуючи часткове задоволення позову на 52,80 %, у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 1 417,15 грн.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 158 800,00 грн задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (, 01001, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) 83 845,85 грн заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05 червня 2019 року.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (, 01001, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) 1 417,15 грн витрат по сплаті судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя І.А. Павлик