КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 753/6995/24 Головуючий у суді І інстанції: Маркєлова В.М.
провадження №22-ц/824/5087/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Музичко С.Г., Мазурик О.Ф., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Калініна Сергія Костянтиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ТОВ «ФК «Ейс» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 858377771 від 07.05.2020 року у розмірі 42 390,40 грн.

Позов обгрунтований тим, що 07.05.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали Кредитний договір № 858377771 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

07.05.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу перший Транш за Договором в сумі 9 000 грн одразу після укладення Договору на його банківську карту № НОМЕР_1 що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Надалі було збільшено суму Кредиту (отримано чергові Транші), шляхом ініціювання такої операції боржником в Особистому кабінеті у період з 10.05.2020 року по 11.05.2020 року відповідно до чого загальна сума кредиту становить 15 000 грн, що підтверджується додатковими угодами.

Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних Доручень.

Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 858377771 від 07.05.2020 року, становить - 42390,40 грн, яка складається з наступного:

15000,00 грн - заборгованість по кредиту;

27390,40 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.

28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.

28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 року між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01.

31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

Предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 93 від 11.08.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 39 075,40 грн.

05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року.

В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 року (Додаток №21) та №3 від 30.12.2022 року (Додаток №22) - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 року включно, всі інші умови залишились без змін.

Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 42390,40 грн.

Відповідно до п.п. 5.3.3 Договору факторингу Фактор має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб.

04.08.2023 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 04/08/23-01 від 04.08.2023 року, Реєстр прав вимог № 1 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором (Додаток № 25). За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 04/08/23-01 від 04.08.2023 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 42390,40 грн.

ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не здійснювало нарахувань за кредитним договором.

Позивач належним чином повідомив Боржника про заборгованість за Кредитним договором № 858377771 від 07.05.2020 року, а саме 01.03.2024 року відправив лист-повідомлення, в якому зазначив про намір стягнення заборгованості в судовому порядку. Проте, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання за вищевказаним кредитним договором.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 858377771 від 07.05.2020 року у розмірі 39 075,40 грн, судовий збір у розмірі 2 147,20 грн, а всього - 41 222,60 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат Калінін С.К., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову. Також просив стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати за надання професійної правничої (правової) допомоги в Дарницькому районному суді м. Києва в розмірі 6000 грн, в Київському апеляційному суді у розмірі 3000 грн, та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3633 грн.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що кредитний договір № 858377771 був укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 07 травня 2020 року, натомість договір факторингу № 28/1118-01, за яким ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило право вимоги ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», був укладений 28 листопада 2018 року, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_1 , відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року.

Продовження сторонами строку дії договору № 28/1118-01 від 28.11.2018 року внаслідок укладення додаткової угоди № 19 від 28.11.2019 року, додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 року, додаткової угоди № 27 від 31.12.2021 року та укладення у подальшому Реєстру з прав вимог № 93 від 11.08.2020 року до конкретного боржника не свідчить про набуття позивачем права вимоги до ОСОБА_1 , оскільки станом на 2018 рік у ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» не існувало право вимоги до відповідача, оскільки кредитний договір було укладено лише 07.05.2020 року, тобто більше ніж через рік після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки договір факторингу права вимоги є похідних від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги.

Оскільки ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги відносно ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не було передане цим товариством на підставі договору факторингу від 05 серпня 2020 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», яке в свою чергу не передало таке право позивачу ТОВ «ФК «ЕЙС» за договором факторингу № 04/08/23-01 від 04 серпня 2023 року.

Таким чином, апелянт вважає, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати до ОСОБА_1 щодо сплати заборгованості за кредитним договором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги посилався також на те, що проведений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає вимогам закону та долученим позивачем договорами.

Так, згідно з кредитного договору № 858377771 від 07.05.2020 року та додаткових угод до нього відповідач отримав кредит в сумі 15 000,00 грн, з остаточним терміном повернення не пізніше 05.06.2020 року.

Також з матеріалів справи слідує, що відповідач зобов`язання з повернення кредиту не виконав, грошові кошти не сплачував, у зв`язку з цим за ним утворилась заборгованість з повернення кредитних коштів в сумі 15 000,00 грн за кредитним договором № 858377771 від 07.05.2020 року.

Відповідач у відповідності Графіку розрахунків (додаток № 1) до додаткової угоди від 11.05.2020 року до кредитного договору №858377771 від 07.05.2020 року зобов`язаний був сплатити проценти за користування кредит з 07.05.2020 року по 05.06.2020 року у розмірі 28,08% від суми кредиту 15 000,00 грн., а всього 4 212,60 грн.

Скаржник зазначав, що матеріали справи не містять доказів зміни умов Договору в частині строку надання кредиту. Позовна заява також не містить посилань на такі обставини.

Вважає, що право нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося у ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зі спливом строку дії договору 05 червня 2020 року, тому починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом,

У свою чергу кредитодавець відповідачу нарахував проценти за користування кредитами в значно більшому розмірі та відступив право вимоги процентів у такому розмірі позивачу. При цьому в позовній заяві не наведено підстав такого розрахунку процентів. А додані до позовної заяви розрахунки заборгованості за кредитним договором містить виключно суми процентів, права вимоги яких були передані відповідачу кредитодавцем позивача.

З огляду на викладене, на переконання апелянта в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували правильність нарахування позивачем відсотків за кредитними договорами, зокрема, в частині визначення періоду такого нарахування, а також сум, з яких виходив позивач, нараховуючи такі відсотки.

11 лютого 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» - адвоката Тараненка А.І., просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що позивач довів факт надання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошових коштів відповідачу за договором № 858377771 від 07.05.2020 року та додатковими угодами до нього від 10.05.2020 року, 11.05.2020 року у загальному розмірі 15 000,00 грн на умовах, які були узгоджені з відповідачем (строк повернення, порядок нарахування відсотків, процентна ставка), однак відповідач у добровільному порядку не виконував свої зобов`язання щодо повернення коштів за кредитним договором.

Визначаючи розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 93 від 11.08.2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Таліон плюс» отримало право вимоги до відповідача за договором 858377771 від 07.05.2020 року, розмір заборгованості 39 075,40 грн. Разом із тим, суд врахував, що договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року не передбачено право нарахування відсотків новим кредитором, тому суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованість за договором № 858377771 від 07.05.2020 року у розмірі 39 075,40 грн (станом на 11.08.2020 року).

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 07.05.2020 року ОСОБА_1 залишив на сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заявку на отримання грошових коштів в кредит (том 1 а.с.88), на підставі якої 07.05.2020 року ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали договір № 858377771 (том 1 а.с. 111-113).

Сторони погодили, що невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей Договір, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua.

Відповідно до п. 4.7 Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та ЗУ «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Відповідач підписав Кредитний договір одноразовим ідентифікатором KQ8F926S (том 1 а.с. 114).

Відповідно до п.п. 1 Договору Товариство зобов`язується надати Позичальникові Кредит без конкретної споживчої мети на суму 9 000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, нараховані згідно з цим Договором.

Відповідно до п.п. 2 Договору Кредит надається строком на 29 днів від дати отримання Кредиту Позичальником.

Відповідно до п.п. 3 Договору на період строку, визначеного п. 1.2 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,02 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом.

Відповідно до п.п. 1.4 Договору у випадку користування Кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються Базова процентна ставка в розмірі 1,70 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування Кредитом (від дати отримання Кредиту до фактичної дати його повернення).

10.05.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору № 858377771 від 07.05.2020 року, відповідно до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на суму 2000,00 грн з 10.05.2020 року на строк дії договору № 858377771 від 07.05.2020 року, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору (том 1 а.с.41).

11.05.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору № від 07.05.2020 року, відповідно до якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 2000,00 грн з 11.05.2020 року на строк дії договору № 858377771 від 07.05.2020 року на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору (том 1 а.с.43).

11.05.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 домовились збільшити суму кредиту на суму 2 000,00 грн з 11.05.2020 року на строк дії договору № 858377771 від 07.05.2020 року на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кадетом на умовах договору (том 1 а.с.45).

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за договором № 858377771 від 07.05.2020 року, перерахувавши відповідачу кошти в розмірі 9000,00 грн на картку № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 07.05.2020 року; призначення платежу «переказ коштів згідно договору № 858377771 від 07.05.2020 року, ОСОБА_2 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (том 1 а.с.116).

Крім того, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконала свої зобов`язання за додатковими угодами від 10.05.2020 року та від 11.05.2020 року:

- 10.05.2020 року перераховано відповідачу кошти в розмірі 2 000,00 грн на картку № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 10.05.2020 року, призначення платежу «переказ коштів згідно договору № 858377771 від 07.05.2020 року, ОСОБА_2 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (том 1 а.с.118);

- 11.05.2020 року перераховано відповідачу кошти в розмірі 2 000,00 грн на картку № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 11.05.2020 року, призначення платежу «переказ коштів згідно договору № 858377771 від 07.05.2020 року, ОСОБА_2 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (том 1 а.с.115);

- 11.05.2020 року перераховано відповідачу кошти в розмірі 2 000,00 грн на картку № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 11.05.2020 року, призначення платежу «переказ коштів згідно договору № 858377771 від 07.05.2020 року, ОСОБА_2 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (том 1 а.с.117).

Крім того, згідно з наданими АТ «Юнекс банк» доказами, які надійшли до суду 19.06.2024 року на виконання ухвали від 21.05.2024 року, власником картки № 5375 41хх-хххх-6543 є ОСОБА_1 ; зарахування на зазначену картку від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (код ЄДРОУ 38569246) здійснювались такі зарахування:

- 07.05.2020 року у розмірі 9 000,00 грн;

- 10.05.2020 року у розмірі 2 000,00 грн;

- 11.05.2020 року у розмірі 2 000,00 грн;

- 11.05.2020 року у розмірі 2 000,00 грн (том 2 а.с.21, 22 - дисковий носій інформації).

Отже, відповідач за умовами договору № 858377771 від 07.05.2020 та додатковими угодами до договору отримав кредитні кошти в розмірі 15 000,00 грн строком на 29 днів, який за умовами зазначених договорів відраховується від дати укладення договору № 858377771, тобто від 07.05.2020 року.

Згідно з розрахунком заборгованості, внаслідок невиконання відповідачем умов договору № 858377771 від 07.05.2020 утворилась заборгованість у загальному розмірі 42 390,40 грн, яка складається з: 15 000,00 грн - заборгованість по кредиту (за період з 07.05.2020 року по 11.05.2020 року); 27 390,40 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (за період з 07.05.2020 року по 30.05.2023 року) (а.с. 119-121, 242-244 том 1).

Щодо відступлення права вимоги за договором № 858377771 від 07.05.2021, встановлено наступні обставини.

28.11.2018 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали договір факторингу № 28/1118-01, згідно з яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалось відступити ТОВ «Таліон плюс» вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ Таліон плюс» зобов`язалось передати грошові кошти ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату та на умовах, визначених цим договором. Строк дії договору до 28.11.2019 року (том 1 а.с.132-138).

28.11.2019 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, згідно з якою строк дії Договору продовжено до 31.12.2020 року (том 1 а.с.76).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 93 від 11.08.2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Таліон плюс» отримало право вимоги до відповідача за договором 858377771 від 07.05.2020 року, розмір заборгованості 39 075,40 грн (том 1 а.с.38,39).

31.12.2020 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, згідно з якою Договір факторингу викладено в новій редакції (том 1 а.с.77-83).

31.12.2021 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, згідно з якою строк дії Договору продовжено до 31.12.2022 року (том 1 а.с.87).

05.08.2020 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу № 05/0820-01, згідно з яким ТОВ «Таліон плюс» зобов`язалось відступити ТОВ 2ФК «Онлайн фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» зобов`язалось їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон плюс» за плату на умовах, визначених цим Договором (том 1 а.с.123-128).

03.08.2021 року ТОВ 2ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 2 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, згідно з якою строк дії Договору продовжено до 31.12.2022 (том 1 а.с. 53).

30.12.2022 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 3 до Договору факторингу № 05/082001 від 05.08.2020 року, згідно з якою строк дії Договору продовжено до 30.12.2024 року (том 1 а.с. 58).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року до Договору факторингу № 05/0820-01, ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» отримало право вимоги до відповідача за договором № 858377771 від 07.05.2020 року, розмір заборгованості 42 390,40 грн (том 1 а.с.35, 36).

На підставі договору факторингу № 04/08-23-01, укладеного 04.08.2023 року між ТОВ «ФК «Ейс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», витягу з реєстру боржників (додаток № 1 до Договору факторингу № 04/08/23-01 від 04.01.2023 року) ТОВ «ФК «Ейс» отримало право вимоги до відповідача за договором № 858377771 від 07.05.2020 року, розмір заборгованості (том 1 а.с.31,32, 101-107).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин першою, другою статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правилами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Водночас не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Аналізуючи матеріали справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність факту укладення кредитного договору та отримання позивачем на виконання договору коштів у розмірі 15 000 грн. Дана обставина не оспорювалася самим відповідачем.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на те, що судом було встановлено факт укладення кредитного договору від 07 травня 2020 року № 858377771 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 саме в електронній формі і який підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». У вказаному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки. Даний кредитний договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався. Розрахунок заборгованості, проведений первісним кредитором станом на 11.08.2020 року на суму 39075,40 грн, (що складається з заборгованості по кредиту у розмірі 15000 грн та заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 24075,40 грн, а.с. 39-40) до відступлення прав вимог, відповідачем не спростований ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді, будь-яких нових нарахувань кредитної заборгованості позивач не проводив.

Доводи апеляційної скарги щодо укладення договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до укладення кредитного договору не спростовують висновків суду зважаючи на наступне.

Договір факторингу № 28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений 28 листопада 2018 року.

Однак 28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» погоджено додаткову угоду № 19 до вказаного договору, якою продовжено строк дії договору до 31 грудня 2020 року.

Додатковою угодою № 26 від 31 грудня 2020 року викладено текст договору у новій редакції. Пунктом 2.1 визначено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором.

Додатковою угодою № 27 від 31 грудня 2021 року сторони продовжили строк дії договору до 31 грудня 2022 року.

Додатковою угодою № 31 від 31 грудня 2022 року сторони продовжили строк дії договору до 31 грудня 2023 року.

З вказаного слідує, що на момент підписання реєстру боржників щодо ОСОБА_1 за договором № 858377771 від 07.05.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» були чинними договірні відносини, що виникли на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та були уточнені та пролонговані зазначеними вище додатковими угодами.

Відтак суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи скаржника про те, що у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «ФК «Ейс» є неналежним позивачем, оскільки не набуло право вимоги до ОСОБА_1 щодо сплати заборгованості за кредитним договором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 858377771 від 07.05.2020 року, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки наявні в матеріалах справи документи підтверджують набуття ТОВ «ФК «ЕЙС» права за договором № 858377771 від 07.05.2020 року укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 ..

У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Так, відповідно до п. 1.1 Розділу 1 Договору факторингу № 04/08/23-01 від 04.08.2023 року, ТОВ «Онлайн Фінанс» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суми позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до Реєстру боржників за Договором факторингу № 04/08/23-01 від 04.08.2023 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 42 390,40 грн. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 04/08/23-01 від 04.08.2023 року.

Таким чином, згідно витягу з Реєстру боржників 04.08.2023 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (позивача) перейшло право грошової вимоги до відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що право нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зі спливом строку дії договору - 05 червня 2020 року, тому починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки такі твердження спростовуються погодженими між сторонами умовами кредитного договору № 858377771 від 07.05.2020 року.

Відповідно до п. 1.2 Договору Кредит надається строком на 29 днів від дати отримання Кредиту Позичальником.

Відповідно до п. 1.3 Договору на період строку, визначеного п. 1.2 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,02 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом.

Відповідно до п. 1.4 Договору у випадку користування Кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються Базова процентна ставка в розмірі 1,70 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування Кредитом (від дати отримання Кредиту до фактичної дати його повернення).

Відповідно до п. 4.3 договору сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дій цього договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Таким чином, у разі непогашення позичальником заборгованості у повному розмірі, строк дії кредитного договору буде автоматично продовжено, до фактичної дати його повернення. З детального розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки нараховані за період з 07 травня 2020 року по 30 травня 2023 року, тобто у строки визначені договором.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Калініна Сергія Костянтиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «25» березня 2025 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.Г. Музичко

О.Ф. Мазурик