ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7866/23 Номер провадження 22-ц/814/510/25Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Секретар: Пєшков В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду міста Полтави від 29 травня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості посилаючись на те, що відповідач підписав заяву № б/н від 30 липня 2019 року, відповідно до якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов`язання за кредитним договором, станом на 13 грудня 2023 року утворилась заборгованість у сумі 295729 грн. 76 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 237 293 грн. 20 коп., заборгованість за простроченими відсотками розмірі 58 436 грн. 56 коп., яку просив стягнути разом з судовими витратами.

Заочним рішенням Київського районного суду міста Полтави від 29 травня 2024 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 30 липня 2019 року у розмірі 295 729 грн. 76 коп., судові витрати у розмірі 3548 грн. 76 коп., а всього 299 278 грн. 52 коп. (двісті дев`яносто дев`ять тисяч двісті сімдесят вісім гривень п`ятдесят дві копійки).

Не погодившись з вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_1 . Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Водночас вважає, що суд неповно з`ясував фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки доказам.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції позбавив відповідача можливості заявити про сплив строку позовної давності.

Крім того, скаржник зазначає, що договір ним не погоджувався та не змінювався.

Вважає, що права позивача не є порушеними з боку відповідача, тому у суду були відсутні підстави для задоволення позову.

Із відзиву на апеляційну скаргу поданого Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», вбачається, що позивач просить скаргу залишити без задоволення, заочне рішення залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судовим розглядом встановлено, що на підтвердження факту укладення з відповідачем кредитного договору та досягнення згоди щодо істотних умов цього договору, позивачем надано до суду анкету - заяву відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 30 липня 2019 року.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на відповідача: 30.07.2019 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 400 000 грн., 11.04.2023 року зменшено кредитний ліміт до 0 грн.

Відповідачу видано картку № НОМЕР_1 , строк дії якої до липня 2019 року, що підтверджується довідкою КБ «ПриватБанк».

В подальшому карта відповідачу неодноразово перевипускалась, термін дії останньої до липня 2022 року.

Згідно з наданим банком розрахунком станом на 13 грудня 2023 року утворилась заборгованість у сумі 295 729 грн. 76 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 237 293 грн. 20 коп., заборгованість за простроченими відсотками розмірі 58 436 грн. 56 коп.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 липня 2019 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, на підставі якої отримав кредитну картку «MasterCard World Elite».

Зі змісту цієї анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_1 підписанням цього документа на підставі ст. 634 ЦК України приєднався до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, в редакції, чинній на дату підписання цього документа, згоден з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг.

Відповідно до Витягу із Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature, плата за користування кредитним лімітом після закінчення пільгового періоду складає 3,1% на місяць (а.с. 9).

Згідно з п.2.1.1.2.12 Умов та Правил надання банківських послуг сторони дійшли згоди, що починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 74,4% - для преміальних карток: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature (а.с. 78 зворот).

Отже, сторонами були погоджені умови договору щодо нарахування та сплати процентів.

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки № НОМЕР_1 , оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н), старт карткового рахунку відбувся 02 серпня 2018 року зі встановленим кредитним лімітом 400 000 грн. У подальшому, 11 квітня 2023 року відбулось зменшення кредитного ліміту до 0.00 грн (а.с. 23).

Випискою за договором б/н за період з 02.08.2018р. по 15.12.2023р., виданої на ім`я ОСОБА_1 , підтверджується факт користування позичальником кредитними коштами та часткового погашення кредитної заборгованості.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 30 липня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 станом на 13 грудня 2023 року складає 295 729 грн. 76 коп., зокрема: заборгованість за тілом кредиту 237 293 грн. 20 коп.; заборгованість за простроченими відсотками - 58 436 грн. 56 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції позбавив відповідача можливості заявити про сплив строку позовної давності внаслідок неналежного повідомлення останнього, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками - повідомленнями (частини третя та четверта статті 128 ЦПК України).

Згідно з ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

В матеріалах справи наявний поштовий конверт, адресований судом відповідачеві на адресу, що вказана в позові та в анкеті-заяві, яка підписана відповідачем, разом із повідомленням про вручення поштового відправлення, повернутий відділенням поштового зв`язку через відсутність відповідача за вказаною адресою. В даному поштовому відправленні суд повідомляв відповідача про відкриття провадження у справі та про призначення судового засідання на 09 лютого 2024 року (а.с 93-94).

Також у матеріалах справи є адресовані відповідачу судові повістки про відкладення розгляду справи на 09.03.2024 року та на 10.04.2024 року, які також були повернуті відділенням поштового зв`язку через відсутність відповідача за вказаною адресою (а.с.99-100, 106-107).

Крім того, про дату, час та місце судових засідань ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся шляхом публікації оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 98, 105).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції на підставі ч.11 ст.128 ЦПК України було повідомлено відповідача про дату, час і місце розгляду справи, а тому право відповідача, передбачене ч.1 ст.8 ЦПК України не було порушено.

З врахуванням викладеного, доводи наведені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та безпідставними, оскільки не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до незгоди відповідача з висновками суду.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд у складі колегії суддів не вбачає.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Київського районного суду міста Полтави від 29 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 березня 2025 року.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов