Провадження №: 2/752/841/25
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

27 лютого 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Митрофанової А.О., при секретарі Осадчук А.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Ларіонової О.О., розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника відповідача Ларіонової Олени Олександрівни про закриття провадження у справі в частині вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання відсутнім права іпотекодержателя, визнання іпотеки припиненою та скасування державної реєстрації іпотеки, зняття заборони відчуження нерухомого майна та скасування державної реєстрації заборони відчуження, скасування рішення державного реєстратора,

У С Т А Н О В И В :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 про визнання відсутнім права іпотекодержателя, визнання іпотеки припиненою та скасування державної реєстрації іпотеки, зняття заборони відчуження нерухомого майна та скасування державної реєстрації заборони відчуження, скасування рішення державного реєстратора.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2023 для розгляду цивільної справи №752/26513/23 визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Мазура Ю.Ю.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 20 грудня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року було задоволено заяву про самовідвід судді Мазура Ю.Ю. та передано матеріали цивільної справи до канцелярії суду для визначення складу суду.

Відповідно до протоколу потворного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2024 для розгляду цивільної справи №752/26513/23 визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Митрофанову А.О.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2024 року справу було прийнято суддею Митрофановою А.О. до свого провадження з одночасним залишенням позовної заяви без руху та наданням позивачеві строку для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду.

30 серпня 2024 року судом постановлена ухвала про продовження розгляду справи з призначенням дати підготовчого засідання.

27.11.2024 на адресу суду від представника відповідача - Ларіонової О.О. надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог. Дане клопотання мотивоване тим, що 26 січня 2022 року Голосіївським районним судом міста Києва було ухвалено рішення у цивільній справі №752/19664/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , державного реєстратора - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю.В., яким було відмовлено позивачеві в задоволенні його позову. Предметом позову у вказаній цивільній справі, зокрема, було визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31530362 від 23.09.2016, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою Верховного Суду від 21 червня 2023 року по справі №752/19664/19 було скасовано постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року та залишено в силі вищевказане рішення суду першої інстанції.

Отже, в межах даної справи, яка розглядається, ОСОБА_1 висувається ідентична позовна вимога, яка була заявлена і розглянута в межах цивільної справи №752/19664/19. При цьому у попередньому позові позивач наводив усі ті ж самі обставини, щодо «неодноразового» звернення стягнення позивачем на майно, припинення та поновлення записів про іпотеку, винесення наказів Міністерства юстиції України тощо.

Таким чином, на переконання представника відповідача ОСОБА_4 , сторони, предмет і підстави позову в частині вимоги про скасування рішення державного реєстратора №31530362 від 23.09.2016 співпадають у даній справі та у справі №752/26513/23, де судом ухвалено відповідне рішення, яке набрало законної сили. У зв`язку із цим згідно пункту 3 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) наявні підстави для закриття провадження у справі в цій частині вимог.

У підготовчому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 проти задоволення вказаного клопотання заперечували у повному обсязі, пославшись на те, що підстави позовів ОСОБА_1 у цій частині вимог по вказаним судовим справам є різними. А саме, у цивільні справі №752/19664/19 підставою заявленого позову було порушення процедури звернення іпотекодержателем стягнення на предмет іпотеки, а в межах даної судової справи підставою позову виступає саме відсутність у відповідача права звернення на спірне майно в цілому, у зв`язку із припиненням іпотеки.

Заслухавши думку учасників справи та їх представників, дослідивши доводи, викладені у заяві, матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з вимогами пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, предмет спору та підстави позову, тобто, коли позови збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Предмет спору - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України в постанові від 11 листопада 2015 року у справі №6-342цс15, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Для застосування вказаної підстави закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову. Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави закривати провадження у справі.

Згідно з висновками Верховного Суду щодо застосування пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, що викладені в постановах від 10.06.2020 року у справі №366/2099/17, від 27 травня 2020 року у справі №761/35475/18, закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України можливе лише за умови, що позов за результатами розгляду якого ухвалено рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто, збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Закриття провадження у справі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Так, з рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2022 року по справі №752/19664/19 убачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні пред`явленого ним позову до ОСОБА_3 , державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю.В. про визнання незаконним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та припинення права власності. Зокрема, відмовлено у задоволенні позову в частині визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним №31530362 від 23.09.2016, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на об`єкт майна з реєстраційним №0, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Верховного Суду від 21 червня 2023 року по справі №752/19664/19 скасовано постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року та залишено в силі вищевказане рішення суду першої інстанції.

Отже, вказане судове рішення по справі №752/19664/19 набрало законної сили.

Зі змісту описової та мотивувальної частин вказаних судових рішень убачається, що ОСОБА_1 при зверненні до суду із позовом посилався на те, що всупереч вимогам Закону України від 01 липня 2004 року №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин державний реєстратор не встановив відповідності заявлених прав і поданих на реєстрацію документів. Крім того, ОСОБА_3 порушила встановлений Законом України від 05 червня 2003 року №898-IV «Про іпотеку» порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме перед проведенням спірної державної реєстрації йому не направлялася письмова вимога про усунення порушень і з ним не погоджувалася ціна набуття права власності на квартиру. Тобто, підставою для пред`явлення позивачем позову у вказаній частині вимог було порушення встановленої законом процедури звернення іпотекодержателем стягнення на предмет іпотеки та недотримання державним реєстратором вимог щодо здійснення реєстраційних дій у таких випадках.

У свою чергу, підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. При визначенні підстави позову, як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

У даній справі позивач у позові посилається на те, що вищевказане рішення державного реєстратора є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки відповідач не мав права на повторне звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку із її припиненням, яка виникла на підставі поновлення наказом Міністерства юстиції України від 19.09.2016 №2445/5, без згоди власника майна.

Таким чином, підстави позову ОСОБА_1 в цивільній справі №752/19664/19 відрізняються від підстав його позову в цивільній справі №752/26513/23, що розглядається судом.

Отже, у справах ті ж самі сторони - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , той самий предмет у їх частині - скасування рішення державного реєстратора №31530362 від 23.09.2016, однак позови в цій частині вимог подано з різних підстав.

З огляду на викладене, враховуючи, що предмет та підстави позову ОСОБА_1 в цивільній справі №752/19664/19 у вказаній вище частині позовних вимог відрізняються від предмету та підстав позову в цивільній справі №752/26513/23, що наразі розглядається, суд не вбачає правових підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю однієї зі складових, а саме, тотожної підстави позову, необхідних для застосування вказаної вище норми процесуального права, а тому клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

При цьому суд звертає увагу на те, що стверджуючи про тотожність правових підстав позовів у спірній частині вимог по вказаним вище цивільним справам, представником відповідача в обґрунтування свого клопотання не було надано суду копії позовної заяви ОСОБА_1 у справі №752/19664/19, у якій за його твердженням викладені тотожні цій справі підстави позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 19, 255, 260, 261, 279, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про закриття провадження у справі в частині вимог - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.О. Митрофанова