Дата документу 20.03.2025
Справа № 501/3412/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 березня 2025 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Смирнова В.В.,

при секретарі судового засідання Кочкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги позивача: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №213611860 від 26.01.2021р. у розмірі 78249,0 грн.. судові витрати у справі.

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Представник позивача Тараненко А.І. позовні вимоги мотивує тим, що 26.01.2021р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №213611860 у формі електронного документа.

На підставі вказаного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 22000,0 грн. на його банківську картку № НОМЕР_2 .

Відповідачка умови договору не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 78249,0 грн.

28.11.2018р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон» Плюс» укладений договір фартингу №28/1118-01 та в подальшому 28.11.2019 р., 31.12.2020р, 31.12.2021р. уклали додаткові угоди до вказаного договору, яким продовжували строк дії договору факторингу.

05.08.2020р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладений договір факторингу №05/0820-01 на підставі якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором №213611860 від 26.01.2021р.

17.07.2024р. між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу №17/07/24 відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором №213611860 від 26.01.2021р..на суму 78249,0 грн.

Представник позивача, керуючись ст..ст. 512,514, 525,526,530,610,611,625,1050, 1054 ЦК України, просив задовольнити позов.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.13).

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена через оголошення розміщене на сайті Судової Влади України (а.с.131).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

15.08.2024р. постановлена ухвала про відкриття провадження у справі (а.с.121).

20.03.2025р. постановлена ухвала, яка занесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи.

04.12.2024 р. постановлена ухвала про заочний розгляд справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

26.01.2021р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №213611860 у формі електронного документа (а.с.21-44).

П.1.1 договору визначено, що за цим договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит на суму 22000,0 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов зазначений у цьому договорі, додатках до нього, Правил надання грошових коштів у позику.

Кредит надається на 30 днів від дати отримання кредиту (п.1.2 договору).

Згідно заявки на отримання котів (а.с.27), ОСОБА_1 вказала картку № НОМЕР_2 .

Згідно платіжного доручення №79161178-0а70-40ff-a217-c86a2b93e418 від 26.01.2021р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на платіжну картку №4149-62ХХ-ХХХХ-8334 грошові кошти у розмірі 22000,0 грн. (а.с.45,46).

28.11.2018р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладений договір факторингу №28/1118-01.

28.112019р., 31.12.2020р., 31.12.2021р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладені додаткові угоди якими змінено строк дії договору факторингу (а.с.50-57,61).

Згідно витягу з реєстру прав вимоги №127 від 29.03.2021р. до договору факторингу №28/1118-011 від 28.11.2018р. до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача на суму 49407,0 грн. (а.с.62).

05.08.2020р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладений договір факторингу №05/0820-01 (а.с.67-75).

03.08.2021р., 30.12.2022р. укладені додаткові угоди до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020р. про продовження строку дії договору факторингу (а.с.76-81).

Згідно витягу з реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 р. до договору факторингу №№05/0820-01 від 05.08.2020 р.. до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача (а.с.84-85).

17.07.2024р. між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу №17/07/24 (а.с.90-100).

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №17/07/24 від 17.07.2024 р.. до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на суму 78249,0грн., яка складається з заборгованості по кредиту -22000,0 грн., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 56249,0 грн.(а.с.87-88-89).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Із досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої обов`язки за Кредитним Договором №213611860 від 26.01.2021 р., в той час відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно з матеріалами справи має заборгованість перед ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС", яке є правонаступником кредитодавця, в загальному розмірі 78249,0 грн.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку що позовні вимоги обгрунтуовані та підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції від 05.08.2024 р. (а.с.117) позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно положень ч.ч. 2 ст. 141 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

18.07.2024р. між ТОВ ФК «ЕЙС» та адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» укладений договір про надання правничої допомоги №1807/24-01 (а.с.101-103).

18.07.2024р. між ТОВ ФК «ЕЙС» та адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» підписаний акт прийому-передачі наданих послуг згідно якого вартість правничої допомоги складає 6000,0 грн. (а.с.105).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (висновок постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.09.2023р. у справі № 686/31892/19провадження N 61-4683св23)

Представником позивача не надані суду докази, що судові витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,0 грн. які він поросить стягнути з відповідача, ТОВ «ФК «ЕЙС» понесло, жодного розрахункового документу до матеріалів справи не надано, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 263 266, 280-283 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №213611860 від 26.01.2021р. у розмірі 78249,0 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» у задоволені вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,0 грн. відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду з дня отримання повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», , м.Київ, Харківське шосе, буд.19 офіс 2005.

Відповідач: ОСОБА_1 , НОМЕР_1 . Зареєстрована за АДРЕСА_1 .

Суддя В.В.Смирнов