Справа № 696/1511/24
Провадження № 2/696/62/25
27 березня 2025 року м. Кам`янка
Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:
головуючої судді Білопольської Н.А.,
за участю секретаря Бондарь Д.В.,
представника сторони позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом із нею були зареєстровані її чоловік ОСОБА_6 , який постійно з нею проживав до дня смерті, та син ОСОБА_4 , однак він не проживав із померлою за вказаною адресою з 2008 року.
ОСОБА_6 після смерті дружини ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовився від виділу належної йому частки у праві спільної сумісної власності майна, набутого ними за час шлюбу, та відмовився від належної йому спадщини по закону на користь внука ОСОБА_2 , про що подав відповідну заяву до нотаріуса.
Мати позивача, а дочка ОСОБА_5 - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 .
Законний представник позивача стверджує, що після смерті баби спадщину позивач прийняв за правом представлення.
Окрім того, зазначив, що ОСОБА_4 не прийняв спадщину після смерті матері, адже хоч і був зареєстрований з померлою ОСОБА_5 за однією адресою, але постійно з нею не проживав та до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк не звернувся.
Постановою приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Бойко Л.В. від 29 травня 2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що син померлої ОСОБА_4 як спадкоємець 1/3 частки у праві власності житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами і 1/3 частки у праві власності земельної ділянки не заявив про відмову від спадкування майна померлої матері ОСОБА_5 .
Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2024 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 11 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду.
У судовому засіданні представник сторони позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України.
Частиною 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача проведено заочний розгляд справи, про що судом постановлено протокольну ухвалу.
Суд, заслухавши пояснення представника сторони позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як передбачено ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Кам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11 жовтня 2022 року, відповідний актовий запис № 380 (а.с. 11).
Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Кам`янським Райвідділом ЗАГС Черкаської області, 20 серпня 1977 року ОСОБА_6 та ОСОБА_8 уклали шлюб та дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_9 », про що зроблено запис № 160 (а.с. 12).
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Кам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 09 травня 2023 року, відповідний актовий запис № 185 (а.с. 22).
Із заяви про відмову від прийняття спадщини від 08 лютого 2023 року, завіреної приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Бойко Л.В., вбачається, що ОСОБА_6 відмовився від виділу належної йому частки у праві спільної сумісної власності майна, набутого за час шлюбу, після померлої дружини ОСОБА_5 , так як спадкове майно є особистою власністю його дружини, та від належної йому спадщини по закону на користь їхнього внука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 21).
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Кам`янським Райвідділом ЗАГС Черкаської області 28 жовтня 1978 року, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_10 , про що зроблено запис № 231, батьками якої вказані: ОСОБА_6 - батько, ОСОБА_5 - мати (а.с. 26).
Водночас із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Чорнобаївського управління юстиції Черкаської області вбачається, що 22 серпня 2000 року ОСОБА_3 та ОСОБА_10 уклали шлюб, про що зроблено запис за № 33, та дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_11 » (а.с. 27).
Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 05 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кам`янського районного управління юстиції Черкаської області, ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 27, батьками якого зазначені: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_7 (а.с. 28).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам`янського районного управління юстиції у Черкаській області 03 травня 2012 року, актовий запис № 80 (а.с. 25).
Як вбачається з довідки виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 28 листопада 2024 року № 493, ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті разом з нею були зареєстровані ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; згідно з актом вуличного комітету від 12 серпня 2024 року ОСОБА_4 був зареєстрований, але фактично не проживав за вищевказаною адресою з літа 2008 року (а.с. 20).
З акту від 12 серпня 2024 року, завіреного головою вуличного комітету м. Кам`янка Коломійцем В.І., вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але з літа 2008 року виїхав та не проживає в будинку (а.с. 30).
Окрім того, згідно з наданими суду актами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 27 листопада 2018 року, 05 червня 2019 року, 03 грудня 2021 року, 15 грудня 2022 року ОСОБА_4 зареєстрований, але фактично не проживав за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає в АР Крим, м. Євпаторія (а.с. 34-35, 37-38, 40-42, 44-45).
З витребуваної копії спадкової справи після смерті ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_6 відмовився від виділу належної йому частки у праві спільної сумісної власності майна, набутого ними за час шлюбу, на користь внука померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 183/02-31 від 29 травня 2024 року приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Бойко Л.В. відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що син померлої ОСОБА_4 , спадкоємець 1/3 частки у праві власності на житловий будинок з надвірними спорудами і 1/3 частки у праві власності земельної ділянки, не заявив про відмову від спадкування майна померлої матері ОСОБА_5 (а.с. 29).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Так, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява.
Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у судовому засіданні підтвердили, що відповідач ОСОБА_4 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2008 року, та виїхав на постійне місце проживання до АР Крим.
У постанові приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Бойко Л.В. № 183/02-31 від 29 травня 2024 року зазначено, що відповідач у справі ОСОБА_4 , спадкоємець 1/3 частки спадкового майна після смерті матері ОСОБА_5 , із заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не звертався (а.с. 82).
Таким чином, державна реєстрація ОСОБА_4 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на час відкриття спадщини - день смерті його матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею за адресою реєстрації, та прийняття спадщини після її смерті у відповідності до частини третьої статті 1268 ЦК України, а тому ОСОБА_4 як спадкоємець першої черги не прийняв своєчасно спадщину, що відкрилась після смерті його матері, та, відповідно, не набув права на спадкове майно.
Суд зауважує, що у разі виникнення спору суд оцінює сукупність доказів, що підтверджують обставини постійного проживання, а не лише факт реєстрації.
Відтак з досліджених в ході судового розгляду доказів вбачається, що відповідач не прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки наявність лише реєстрації місця проживання відповідача за місцем проживання спадкодавиці на час відкриття спадщини не може бути доказом того, що він проживав з нею на день її смерті і прийняв спадщину відповідно до вимог частини третьої статті 1268 ЦК України.
Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Як передбачено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною першою статті 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Малолітня, неповнолітня особа вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу (частина четверта статті 1268 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1266 ЦК України внуки спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Спадкування за правом представлення врегульовано положеннями статті 1266 ЦК України, якою передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини; прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.
Отже, спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем.
Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини».
Аналіз статті 1266 ЦК України свідчить, що спадкування за правом представлення - це такий порядок набуття права на спадкування за законом, при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини.
По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємці за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу).
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 643/1216/15-ц (провадження № 61-6924св18).
Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Таким чином, судом з`ясовано, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за правом представлення на спадкове майно. Відповідач ОСОБА_4 вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, а реєстрація в спадковому будинку не є беззаперечним доказом його постійного проживання із спадкодавицею на час відкриття спадщини.
Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, та ту обставину, що позивач має право на спадкування тієї частки спадщини, яка належала б за законом його матері ОСОБА_10 , якби вона була живою на час відкриття спадщини, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог.
Отже, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.
На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2628,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 89, 263-265, 280-283, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом за правом представлення право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3 , судовий збір у розмірі 2628 (дві тисячі шістсот двадцять вісім) грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; паспорт № НОМЕР_8 , виданий 17 березня 2023 року, орган, що видав 7119; РНОКПП: НОМЕР_9 .
Законний представник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; паспорт № НОМЕР_10 , виданий 01 квітня 2019 року, орган, що видав 7119; РНОКПП: НОМЕР_11 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Суддя Н.А. Білопольська