Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1191/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., за участю секретаря судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Свида Віктор Ілліч, до ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Лапчак Ігор Ярославович, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Свида Віктор Ілліч, звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Лапчак Ігор Ярославович, про визнання права власності.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0536 га, кадастровий номер :07:001:0449, що розташована в АДРЕСА_1 .

Власність відповідача на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :07:001:0422, в АДРЕСА_1 , виникла на підставі рішення Виноградівської міської ради №2369 від 29.02.2024 року.

Після поділу земельна ділянка яка є предметом спору з призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0536 га, кадастровий номер :07:001:0449, що розташована в АДРЕСА_1 зареєстрована в Державному земельному кадастрі, Витяг НВ-024 від 15.10.2024 року та зареєстрована в Державному реєстрі речових прав, Витяг №399833057 від 18.10.2024 року.

13 квітня 2024 року позивач уклав з відповідачем письмовий попереднії договір (надалі Договір), предметом якого є - частина земельної ділянки площею, 0.1000 га, кадастровий номер :07:001:0422, що в АДРЕСА_1 .

13 квітня 2024 року сторонами договору складений Акт прийому -передачі майна, що згідно п. 6, п. 9 Договору свідчить про отримання позивачем у володіння вказане майно.

Згідно умов Договору відповідач зобов`язався в майбутньому передати на оплатній основі майно, а позивач зобов`язався в майбутньому прийняти майно до 01.12.2024 року по ціні 7000 (сім тисяч) доларів США.

На виконання цього договору відповідач 13.04.2024 року отримав від позивача 7000 (сім тисяч) доларів США, що станом на 13.04.2024 року по курсу НБУ еквівалентно 274.400,00 гривень, про що відповідач склав відповідну розписку від 13.04.2024 року.

Подружжя покупця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , надав письмову згоду на придбання майна зазначеного в даному договорі.

Отже, позивач заволодів ділянкою законно, сплативши за неї обумовлену ціну, а тому з моменту заволодіння є власником, який очікує її формального визнання правопорядком.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задоволити.

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, відповідач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0536 га, кадастровий номер :07:001:0449, що розташована в АДРЕСА_1 (а.с.9,15).

Власність відповідача на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :07:001:0422, в АДРЕСА_1 , виникла на підставі рішення Виноградівської міської ради №2369 від 29.02.2024 року, відомості з ДЗК №71371530 від 15.03.2024 року, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру №НВ-023 від 02.10.2023 року та Витягом з Державного реєстру речових прав №370805482 від 21.03.2024 року (а.с.9-15).

Після поділу земельна ділянка яка є предметом спору з призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0536 га, кадастровий номер :07:001:0449, що розташована в АДРЕСА_1 зареєстрована в Державному земельному кадастрі, Витяг НВ-024 від 15.10.2024 року та зареєстрована в Державному реєстрі речових прав, Витяг №399833057 від 18.10.2024 року. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 147355,40 грн.

13 квітня 2024 року позивач уклав з відповідачем письмовий попереднії договір (надалі Договір), предметом якого є - частина земельної ділянки площею, 0.1000 га, кадастровий номер :07:001:0422, що в АДРЕСА_1 (а.с.19).

13 квітня 2024 року сторонами договору складений Акт прийому-передач майна, що згідно п. 6, п. 9 Договору свідчить про отримання Позивачем у володінню вказане майно (а.с.20).

Згідно умов договору відповідач зобов`язався в майбутньому передати на оплатній основі майно, а позивач зобов`язався в майбутньому прийняти майно, до 01.12.2024 року по ціні 7000 (сім тисяч) доларів США.

На виконання цього договору відповідач 13.04.2024 року отримав від позивача 7000 (сім тисяч) доларів США, що станом на 13.04.2024 року по курсу НБУ еквівалентно 274.400,00 гривень, про що Відповідач склав відповідну розписку від 13.04.2024 року(а.с.21).

Чоловік покупця - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , надав письмову згоду на придбання майна зазначеного в даному договорі (а.с.17-18).

Відповідач виконав свої обов`язки п.п. «А», «Б» п. 3 цього Договору: підготував в строк до 01.12.2024 року документи на частину земельної ділянки, необхідні для укладення основного, нотаріально посвідченого договору. А саме, здійснив поділ цієї ділянки, кадастровий номер :07:001:0422, і підготував правовстановлюючі документи на земельну ділянку, яка є предметом спору, з призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0536 га, кадастровий номер :07:001:0449, що розташована в АДРЕСА_1 .

У статті 11 ЦПК України вказано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

У загальних положеннях про зобов`язання передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 ЦК України).

Відповідно до статті 525 ЦK України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також наголошено про необхідність виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

У частині першій статгі 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статгі 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числ гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результат; інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальн блага.

У частині першій статті 179 ЦК України надано визначення речі як предметі матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Зазначено про їх поділ на нерухомі та рухомі (стаття 181 ЦК України) і що де нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а такоя об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Також у статті 182 цього Кодексу передбачено, що право власності та інші речов права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинені підлягають державній реєстрації.

Стаття 190 ЦК України визначає майно особливий об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01 червня 2006 року у справі "Федоренкс проти України" (№ 25921/02) ЄСПЛ вказав, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі "Стреч проти Сполучного Королівства", заява N 44277/98).

В іншій справі "Н.К.М. проти Угорщини" (NKM v. Hungary, скарга N 66529/11) у рішенні від 14 травня 2013 року ЄСПЛ зазначив, що "правомірні очікування" підлягають захисту як власне майно і майнові права.

Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

В ст. 328 ЦК закріплюється презумпція правомірності набуття права власності на певне майно. Право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку, або незаконність права власності не випливатиме із закону.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересуі за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Такий правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340, від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18.

Визнання права як універсальний спосіб захисту абсолютних та виключних прав і охоронюваних законом інтересів передбачене у статті 16 ЦК України.

Таким чином, вказаний вище попередній договір укладено його сторонами з певною економічною метою, якої вони мали досягти внаслідок його виконання, дотримуючись принципу добросовісності, розумності і справедливості, визначеного у статтях 3, 509 ЦК України.

В такому випадку, позивач отримав право, згідно п. 10 Договору, визнання за ним права власності на земельну ділянку.

Позивачем у власність об`єкта нерухомості (пункти 1.1, 1.2 договору, а сторони договору повинні були діяти у відповідності до цієї мети.

Позивач виплатив Відповідачу повну суму вартості предмета купівлі-продажу, але з незалежних від нього причин не може оформити право власності на нього.

Тобто за вказаним Договором Позивач має право на визнання за ним абсолютного права (власності), за який він сплатив повну вартість та отримав від свого правопопередника у володіння купленим, як власник.

Таким чином, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог, суд приймає рішення про задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 43, 49, 200, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0536 га, кадастровий номер :07:001:0449, з призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 25.03.2025 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк