Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/2497/24

Провадження № 2/943/425/2025

24 березня 2025 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Пирка В.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті бабці по лінії матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок загальною площею 2,0520 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Соколянської сільської ради (зараз територія Буської міської ради Золочівського району Львівської області). Позивачка є спадкоємцем по закону до даного майна, фактично прийняла спадщину, здійснє постійний догляд та несе витрати по утриманню спадкового майна. Однак не може юридично оформити прийняття спадщини, оскільки до нотаріуса не зверталась у видачі свідоцтва про право на спадщину для оформлення своїх спадкових прав, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Оскільки бабця ОСОБА_3 за життя не виготовила правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Тому просить суд визнати за нею право власності на означене спадкове майно.

Позивачка, до початку підготовчого судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача також подав заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, заперечень проти позову не мають.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про підставність позову, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Свідоцтвом серії НОМЕР_1 , виданим Соколянською сільською радою Буського району Львівської області від 24.06.2002 року, підтверджується факт смерті бабці позивачки ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис № 27.

Померлій на праві власності належали земельні ділянки № НОМЕР_2 площею 0,2130 га з кадастровим номером :10:001:0064, № 2 площею 1,8389 га з кадастровим номером :37:001:0080, загальною площею 2,0520 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території колишньої Соколянської сільської ради Буського району Львівської області (зараз територія Буської міської ради Золочівського району Львівської області).

Право власності померлої на дані земельні ділянки підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV - ЛВ № 032303 від 24.03.2000 року, реєстровий № 12139, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 16.03.2000 року № 132 та інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 31.10.2024 року.

З витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за № НВ-024, № НВ-024 від 31.10.2024 року, вбачається що, вартість: земельної ділянки: кадастровий номер :10:001:0064 становить 1296.68 грн, земельної ділянки: кадастровий номер :37:001:0080 становить 34417.14 грн.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не залишила. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України.

Позивачка є внучкою померлої, що підтверджується матеріалами справи та спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом.

Потенційний спадкоємець першої черги, була мати позивачки, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом Серії НОМЕР_4 , виданим Соколянською сільською радою Буського району Львівської області від 26.02.2004 року, про що зроблено актовий запис № 07.

Інших першочергових спадкоємців, які б претендували на дане майно, судом не встановлено, і у суду немає повноваження щодо збирання доказів по справі, лише оцінка наявних у справі.

Однак, відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга).

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті бабці, вступила у володіння та розпорядження спадковим майном, оскільки проживала з нею на день її смерті, що підтверджується довідкою виданою Побужанським старостинським округом Буського міської територіальної громади Золочівського району Львівської області від 24.10.2024 року № 356.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у зв`язку з його втратою.

Відповідно до п. «г», ч.1, ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі - прийняття спадщини.

Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Обставин, які б спростовували твердження позивачки в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивачка набула права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст. ст. 524-526, 527, 549 ЦК УРСР, суд -

ухвалив :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , що проживає в с. Волиця Золочівського району Львівської області, право власності на спадкове майно, а саме:

- земельні ділянки № НОМЕР_2 площею 0,2130 га з кадастровим номером :10:001:0064, № НОМЕР_3 площею 1,8389 га з кадастровим номером :37:001:0080, загальною площею 2,0520 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області (колишньої Соколянської сільської ради), в порядку спадкування по закону, після смерті бабці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда