Єдиний унікальний номер 341/64/25
Номер провадження 2/341/251/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року місто Галич

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Аннишина С.І.,

за участю секретаря судовго засідання Рарик В.С.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2025 року представник АТ «Сенс Банк» до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 59 381 грн 13 копійок.

В обгрунтування позову посилається на те, що 03.03.2020 ОСОБА_1 уклав з АТ «Альфа банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №501242272. Відповідно до умов угоди банк надав позичальнику кредит, а останній зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах цього договору.

12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022.

Позивач вказує, що банк свої зобов`язання, передбачені кредитним договором виконав в повному обсязі. Однак, відповідач, передбачені кредитним договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом належним чином не виконав, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість, яка склала 59 381,13 грн.

З огляду на неналежне виконання відповідачем взятих зобов`язань, та наявність заборгованості, позивач просить вказаний борг стягнути із відповідача на користь банку в примусовому порядку.

Ухвалою суду від 15 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився. 12 лютого 2025 року через підсистему «Електронний суд» скерував заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. На адресу суду поверталися поштові конверти із позначкою - «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою».

Виклик відповідача здійснювався також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Верховний Суд у постанові №755/17944/18 (61-185св23) від 10.05.2023 вказав, що довідка поштового відділення із позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.

Інших заяв, клопотань від сторін не надходило.

За таких обставин, із врахуванням позиції представника позивача, який не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

З урахуванням положень статті 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні фактичні обставини.

03.03.2020 АТ «Альфа банк», правонаступником якого є АТ «Сенс банк», на підставі оферти на укладення угоди про надання кредиту №, обслуговування кредитної картки та відкриття кредитної відновлювальної лінії надав ОСОБА_1 споживчий кредит у сумі 36 526, 00 грн з процентною ставкою 21,99 % річних строком на 24 місяці.

Також шляхом акцептування пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту у сумі 200 000,00 грн, процентна ставка - 26 % річних, строк дії кредитної картки - 3 роки з моменту випуску (а.с.6)

Графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх послуг сторонами погоджено графік платежів.(а.с.6)

Паспортом споживчого кредиту визначені умови користування кредитом (а.с.8-9).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, заборгованість відповідача перед банком становить 59381,13 грн, з яких - 2860,88 грн - прострочене тіло кредиту, 10388,69 грн - відсотки за користування кредитом, 46131, 56 грн - тіло кредиту (а.с.13-22).

Як вбачається з наданої позивачем Виписки по рахунку за період з 03.03.2020 по 17.03.2024 відповідач користувався наданими коштами позивачем.

З метою досудового врегулювання спору позивач направляв на адресу ОСОБА_1 відповідну досудову вимогу, натомість доказів належного реагування відповідача на таку вимогу матеріали справи не містять (а.с.27).

Надаючи правову оцінку установленим у справі обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з такого. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Згідно з частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із положень частини 1 статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли кредитні відносини.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини 2 статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 03 січня 2020 року між сторонами укладено кредитний договір №501242272. Підписавши паспорт споживчого кредиту відповідач погодився з усіма істотними умовами кредитного договору. Випискою по особовому рахунку за Договором №501242272 підтверджується користування відповідачем наданими йому коштами та періодичне погашення відповідачем заборгованості за договором. Разом з тим, відповідач належним чином своїх зобов`язань за договором не виконав, внаслідок чого його заборгованість перед позивачем становить 59381,13 грн, з яких - 2860,88 грн - прострочене тіло кредиту, 10388,69 грн - відсотки за користування кредитом, 46131, 56 грн - тіло кредиту.

Відповідачем не надано суду будь-яких доказів на спростування достовірності наданого банком розрахунку або помилковості обрахованої заборгованості за тілом кредиту та простроченими процентами, яка підтверджується наданими позивачем доказами. У суду також відсутні докази про те, що відповідач мав перешкоди для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості, однак він належним чином не виконував свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплаті відсотків, порушивши умови кредитного договору.

Підсумовуючи викладене та враховуючи принципи змагальності і диспозитивності, та відсутність будь-яких доказів, які б спростовували обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12,13,19, 259, 272-274, 279, 280,284,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 501242272 у розмірі 59 381 (п`ятдесят дев`ять тисяч триста вісімдесят одна) гривня 13 копійок, з яких 2860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень 88 копійок - прострочене тіло кредиту, 10 388 (десять тисяч триста вісімдесят вісім) гривень 69 копійок - відсотки за користування кредитом, 46131 (сорок шість тисяч сто тридцять одна) гривня 56 копійок - тіло кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач - Акціонерне товариство «Сенс Банк», місцезнаходження: м. Київ, вул.Велика Васильківська, 100, .

Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

СуддяСвятослав АННИШИН