НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/121/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Олійник А.О.,

з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Новоушицька селищна рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

установив:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою у якій просив встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю, виданого 23 серпня 2002 року Вільховецькою сільською радою Новоушицького районну Хмельницької області на підставі рішення № 13 від 12 жовтня 2002 року ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як баби та онука; встановити факт постійного місця проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказав, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була його бабусею по лінії матері (тітка його матері). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 1,18 га, розташована на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області. Зазначає, що на момент смерті баби він фактично проживав разом із нею по АДРЕСА_1 , здійснював за нею догляд, таким чином вступив у фактичне володіння та користування всім майном померлої. Після смерті ОСОБА_2 він продовжує проживати за вказаною адресою, користуватися всім майном померлої. Також він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак йому було відмовлено у зв`язку з недоведеністю факту родинних відносин спадкодавця і заявника, та належності спадкодавцю державного акту про право приватної власності на землю.

Розбіжність у правовстановлюючому документі полягає в тому, що у свідоцтві про смерть Рожанської, її ім`я зазначене як « ОСОБА_4 », в той же час у державному акті про право приватної власності на землю ОСОБА_5 значиться як « ОСОБА_6 ».

Представник заявника - адвокат Богословський С.В. у судовому засіданні 07 березня 2025 року заяву підтримав з підстав, викладених у ній. Додатково пояснив, що необхідність встановлення факту постійного місця проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 пов`язана із реєстрацією місця проживання вказаних осіб за різними адресами. Зокрема ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Однак фактично заявник проживав разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Щодо встановлення факту родинних відносин представник зазначив, що ОСОБА_2 приходилась двоюрідною бабою заявника ОСОБА_1 .

У судове засідання 27 березня 2025 року представник заявника - адвокат Богословський С.В. та заявник ОСОБА_1 не з`явились, причини неявки не повідомили, повідомлені про розгляд справи належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документа (арк.спр.49).

Заінтересована особа - Новоушицька селищна рада надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти заяви не заперечила.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК наявні підстави для розгляду справи за відсутності учасників справи.

Процесуальні дії у справі

13 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів.

07 березня 2025 року у судовому засіданні задоволено клопотання представника заявника та оголошено перерву.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про що свідчить свідоцтво про народження (арк. спр. 7).

ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про батьків у свідоцтві про народження відсутні (арк. спр.7 на звороті).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть (арк. спр.5).

23 серпня 2002 року на ім`я ОСОБА_9 виданий державний акт на право приватної власності на землю ІV XM №027621 площею 1,18 га, яка розташована на території Вільховецької сільської ради (арк. спр. 8).

Даними довідок № 329 від 24 липня 2024 року, №330 від 24 липня 2024 року підтверджується, що ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею були зареєстровані та проживали ОСОБА_7 , ОСОБА_10 (арк. спр.11, 12).

Даними спадкової справи №56/2024 підтверджується, що після смерті ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 . Інший спадкоємець ОСОБА_10 подав нотаріусу заяву про відмову від спадщини на користь заявника (арк. спр.27-37).

З повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вбачається, що ОСОБА_1 у період з 01 січня 2019 року до 11 березня 2025 року, 14 разів в`їзджав та 15 разів виїжджав з території України. Зокрема, 10 лютого 2019 року виїхав 11 липня 2019 року в`їхав на територію України; 26 липня 2019 року виїхав 27 листопада 2019 року в`їхав на територію України; 04 грудня 2019 року виїхав 05 грудня 2019 року в`їхав на територію України; 12 січня 2020 року виїхав 06 травня 2020 року в`їхав на територію України; 21 серпня 2020 року виїхав 04 грудня 2020 року в`їхав на територію України; 21 січня 2021 року виїхав 18 травня 2021 року в`їхав на територію України, 31 липня 2021 року виїхав 12 вересня 2021 року в`їхав на територію України; 25 вересня 2021 року виїхав 19 грудня 2021 року в`їхав на територію України; 15 січня 2022 року виїхав 18 грудня 2022 року в`їхав на територію України; 25 січня 2023 року виїхав 01 квітня 2023 року в`їхав на територію України; 15 квітня 2023 року виїхав 22 серпня 2023 року в`їхав на територію України; 10 вересня 2023 року виїхав 21 грудня 2023 року в`їхав на територію України; 08 січня 2024 року виїхав 21 липня 2024 року в`їхав на територію України; 14 жовтня 2024 року виїхав 13 грудня 2024 року в`їхав на територію України; 11 січня 2025 року ви`їхав з території України (арк. спр.50).

Заявнику нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин із померлою і належністю державного акту на право приватної власності на землю ІV XM №027621, про що свідчить постанова нотаріуса від 24 липня 2024 року (арк.спр.9).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, факти належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я чи по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям чи по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті(п.п.1, 6 ч.1 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право;

заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

За приписами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 76 ЦПК України, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями частини другої статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Ознаками доказів є їх достовірність та достатність. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.ст. 79,80 ЦПК).

На підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявник надав суду лише довідку №5 від 29 січня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 здійснював догляд за ОСОБА_2 , яка є тіткою його матері, а також свідоцтво про своє народження, де його матір`ю вказана ОСОБА_8 .

Інших доказів, які підтверджували родинні відносини між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 суду на надано. Також не надано доказів, які б свідчили про звернення заявника до органів ДРАЦСу, архівних установ тощо з метою здобуття цих доказів та відповіді про їх відсутність.

Клопотань про виклик до суду свідків на підтвердження цих обставин заявник також не заявляв.

Водночас заявником навіть у змісті заяви не зазначена лінія родинних відносин між ним та ОСОБА_2 . Цю обставину також не зміг повідомити його представник у судовому засіданні.

Відтак, на переконання суду, заявник в достатній мірі не довів обставину родинних відносин між ним та ОСОБА_2 .

Також до матеріалів справи не додано жодного доказу, який би підтверджував, що державний акт на право приватної власності на землю ІV XM №027621, який виданий 23 серпня 2002 року на ім`я ОСОБА_9 дійсно видавався на ім`я ОСОБА_2 .

Доводи заявника щодо постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , цілком спростовані даними Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, які підтверджують, що в період з 10 лютого 2019 року до дня смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_1 перебував за межами України в сукупності 3 роки 9 місяців.

Крім того варто зазначити, що Цивільний кодекс України передбачає два способи прийняття спадщини шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1268 ЦК) та шляхом подачі нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини у 6-місячний строк з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК).

Даними дослідженої спадкової справи підтверджується, що заявник ОСОБА_1 у 6-місячний строк після відкриття спадщини звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , тобто він прийняв спадщину.

Водночас нотаріус не відмовляла ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину саме з цієї підстави.

Відтак підстави для звернення до суду із вказаною вимогою у заявника відсутні, оскільки цей факт не породжує жодних юридичних наслідків для нього.

Отже , матеріали справи не містять належних, достовірних та достатніх доказів, які б давали суду правові підстави для задоволення вимог заявника.

Відтак у задоволенні заяви суд відмовляє.

Розподіл судових витрат

Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 76-80, 89, 263, 265, 273, 315-319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у заяві ОСОБА_1 , заінтересована особа - Новоушицька селищна рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: Новоушицька селищна рада, місцезнаходження: с-ще Нова Ушиця, вул. Подільська, 17, ЄДРПОУ - 04407388.

Суддя А. О. Олійник