САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1141/25
Провадження №2-н/726/418/25
УХВАЛА

про самовідвід судді

02.04.2025 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., при прийнятті матеріалів справи № 726/1141/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Чернівецької філії до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,

У С Т А Н О В И В:

Так згідно із даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2025 на розгляд головуючого судді Асташева С.А. надійшла справа № 726/1141/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Чернівецької філії до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Ознайомившись в процесі прийняття матеріалів справи до провадження із матеріалами заяви про видачу судового наказу, вважаю необхідним заявити самовідвід від розгляду вказаної справи, на підставі п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України з огляду на наступне.

Боржниця за судовим наказом Копчар Вікторія Олександрівна є присяжною у Садгірському районному суді м. Чернівці, відповідно до Списку присяжних Садгірського районного суду м. Чернівці, затвердженого у Додатку № 2 до рішення міської ради VІІІ скликання № 889 від 13.10.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ЦПК України у випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.

Згідно із ч. 1 ст. 63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» на присяжних поширюються гарантії незалежності і недоторканності суддів, установлені законом, на час виконання ними обов`язків із здійснення правосуддя.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначено ст. 40 ЦПК України, відповідно до положень якої питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до положень п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність влади» № 8 від 13.06.2007 наголошується, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даного позову.

Відповідно до п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Так, відповідно до загальних принципів з практики ЄСПЛ, безсторонність (неупередженість) суду означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно із усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має встановлюватися, також і згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (іншими словами чи не викликала поведінка судді об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача) («Fey проти Австрії», рішення від 24.02.1993, Series.A №255, пп.28 і 30, «Wettstein проти Швейцарії», №33958/96, п.42, ECHR 2000-ХІІ).

Крім того, у п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 ООН від 27.07.2006, встановлено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим ухвалення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналіз зазначених положень дає підстави дійти висновку про те, що підставою для самовідводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи зацікавленості судді, а достатнім є лише припущення, що суддя в силу будь-яких обставин не може зберегти безсторонність.

З наведеного слідує, що самовідвід є обов`язком судді з метою забезпечення гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення судочинства.

Тому, відповідно до вимог ст.ст.36,39 ЦПК України, вимоги заявленого головуючим суддею у даній справі самовідводу підлягають безумовному задоволенню, оскільки це передбачено чинним цивільно-процесуальним Законом та вимогами дотримання Бангалорських принципів поведінки суддів щодо виникнення можливих сумнівів в учасників даної справи або у будь-якого стороннього спостерігача.

У рішеннях «Білуха проти України», «Ветштайн проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини наголошує, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в упередженості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої упередженості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Заява про самовідвід судді Асташева С.А. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до затвердженого списку присяжних Садгірського районного суду м. Чернівці Копчар В.О. є присяжною та входить до складу суду при розгляді відповідних категорій справ, а тому вказане може викликати у стороннього спостерігача обґрунтовані сумніви у неупередженості або об`єктивності судді Асташева С.А., що розглядає справу, тобто існують інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, з метою усунення будь-яких сумнівів та підстав для звинувачень в необ`єктивності чи упередженості суду при розгляді справи, доходжу до висновку про необхідність задоволення заяви судді про самовідвід та передачу справи до канцелярії для здійснення повторного автоматичного розподілу.

Керуючись ст. ст. 14, 33, 36, 40, 41, 260, 268, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити самовідвід судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. у справі № 726/1141/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Чернівецької філії до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Справу № 726/1141/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Чернівецької філії до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу - скерувати в канцелярію Садгірського районного суду м. Чернівці для повторного розподілу та визначення судді для розгляду справи за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. А. Асташев