Справа № 592/2979/25
Провадження № 2/592/1319/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Литовченка О.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ» про стягнення заборгованості,

установив:

25.02.2025 ОСОБА_1 , через представника адвоката Король М.І. звернулася до суду і просила стягнути з ТОВ «ЕНЕРА СУМИ» заборгованість за придбану електричну енергію за «зеленим» тарифом у розмірі 330297,83 грн., судовий збір у розмірі 2642,38 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7500 грн.

Ухвалою суду від 27.02.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомленням (викликом) сторін.

12.03.2025 представником позивачки подано заяву про прийняття відмови від позову у зв`язку з задоволенням позовних вимог відповідачем у повному обсязі та виплаті ним заборгованості за придбану електричну енергію за «зеленим» тарифом. Також просила стягнути з відповідача понесені позивачкою судові витрати судовий збір у розмірі 2642,38 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7500 грн.

13.03.2025 представником відповідача ТОВ «ЕНЕРА СУМИ» - Бублик В.М. подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з погашенням заборгованості та відсутністю предмету спору. Просила відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7500 грн. через їх необґрунтованість. Судовий збір поділити між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 20.09.2021 по справі № 638/3762/20, провадження № 61-3438сво21, суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Судом установлено, що на час звернення до суду з позовом заборгованість ТОВ «ЕНЕРА СУМИ» перед ОСОБА_1 за придбану електричну енергію за «зеленим» тарифом погашена не була, а тому відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору, як просила представник відповідача.

Разом з тим, оскільки позивачка через свого представника подала заяву про прийняття відмови від позову у зв`язку з погашенням відповідачем заборгованості за договорами після звернення до суду з позовом, підстави для не прийняття відмови від позову не встановлені, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відмовою позивачки від позову на підставі пункту 4 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд дійшов наступного висновку.

При зверненні до суду з позовом позивачкою сплачено судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 2642,38 грн., який остання просила стягнути з відповідача на її користь.

Згідно частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до частини 3 статті 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи те, що відповідач після пред`явлення позову до суду, до початку розгляду справи по суті позов визнав та погасив перед позивачкою заборгованість за договорами, у зв`язку з чим остання не підтримує своїх вимог, на підставі частин 1 та 3 статті 142 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 1321,19 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору, а також позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 7500 грн.

Відповідно до Акту про надання правничої допомоги від 19.02.2025 до Договору про надання правової допомоги № 17 від 19.02.2025; рахунку-фактури № 01 від 23.02.2025 позивачка понесла 7500 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України).

У пункті 21 додаткової постанови від 29.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Представником відповідача Бублик В.М. на підставі частини 5 статті 137 ЦПК України у відзиві на позовну заяву викладено заперечення щодо стягнення заявлених витрат на правничу допомогу адвоката, у яких зазначає, що сума заявлених витрат не є обґрунтованими і співмірними із предметом спору. Справа є незначної складності, судова практика в тотожних справах є однозначною. При складанні позову у представника позивачки не було необхідності у вирішенні складних інтелектуальних задач, не здійснювався аналіз норм чинного законодавства. З наданих документів неможливо встановити точної вартості отриманих послуг та оплати таких послуг. Заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачці всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення.

Враховуючи, що позивачка не підтримує своїх позовних вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову на підставі частини 3 статті 142 ЦПК України, оцінюючи заявлений представником позивачки розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді, дотримуючись принципу диспозитивності, з урахуванням реального часу витраченого адвокатом Король М.І. на складання заяв по суті справи (позовної заяви, заяви про відмову від позову), обсяг наданої правової допомоги, зміст заперечень представника відповідача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, а також з урахуванням складності справи, співмірності, доцільності та необхідності понесених позивачкою витрат, суд дійшов висновку про стягнення з ТОВ «ЕНЕРА СУМИ» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Керуючись статтями 142, 206, пунктом 4 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд,

постановив:

Прийняти відмову від позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ» про стягнення заборгованості.

Провадження у цивільній справі № 592/2979/25, провадження № 2/592/1319/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ» про стягнення заборгованості - закрити.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за квитанцією № 235863211 від 23.02.2025, що становить 1321 грн. 19 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1321 грн. 19 коп. та 4000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.В. Литовченко