справа № 179/2166/24
провадження № 2/179/154/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2025 року селище Магдалинівка
Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Чорної А.О.,
за участю секретаря судового засідання Хорольської І.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги вмотивовано тим, що 08.09.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3964216 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
На умовах, встановлених договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: Відповідно до п. 1.2. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 2000 грн.
Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 352 днів: з 08.09.2023 по 25.08.2024. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 22 дні.
На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору.
Враховуючи, зазначені вище умови договору, 12.09.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено додатковий договір до договору № 3964216 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.09.2023.
Сторони за взаємною згодою домовились, що згідно умов цього Додаткового договору Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.2. Додаткового договору).
Сума кредиту, яка було надана згідно з Додатковим договором складає 9000 грн.
Відповідно до зазначених вище умов Додаткового договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало їй кредит в сумі 9000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ "Універсальні Платіжні Рішення".
Враховуючи внесені зміни до Договору, які оформлені Додатковим договором, з урахуванням зміненої суми кредиту за Договором (п.п.1.2-1.3. Додаткового договору) сума кредиту на дату укладення Додаткового договору, склала 11 000 грн.
За даними поденного розрахунку заборгованості за Договором № 3949070 від 02.09.2023 року у період з 02.09.2023 по 24.05.2024 включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 52 036,06 грн.
Враховуючи зазначене, станом на 24.05.2024 загальна сума заборгованості відповідача за Договором № 3964216 від 08.09.2023 склала: тіло кредиту 10 989,98 грн., заборгованість за процентами 47 694,86 грн., загальною сумою 58 684,84 грн.
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № 1177 від 19.03.2019, видане Національною комісією, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг, має ліцензію на діяльність фінансової компанії з надання коштів та банківських металів у кредит, яка була видана Національним банком України від 21.03.2024.
ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000495 від 21.01.2022 року, видане Національним банком України, має ліцензію на діяльність фінансової компанії для здійснення діяльності з надання коштів та банківських металів у кредит та надання послуг факторингу, яка була видана Національним банком України від 03.04.2024. На підставі зазначеного ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» має право укладати договори факторингу.
Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 24.05.2024 ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу № 24/05/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача.
Про відступлення права грошової вимоги було повідомлено відповідача шляхом відправлення текстового повідомлення на електронну пошту та СМС-повідомленням.
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає: тіло кредиту 10 989,98 грн., заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором 47 694,86 грн., нарахованих процентів позивачем за 60 календарних днів 13 188 грн., загальною сумою 71 872,84 грн.
На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 3964216 від 08.09.2023 в розмірі 71 872,84 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.
Ухвалою суду від 04.12.2024 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначене судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
15.01.2025 ухвалою суду витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також підтвердження факту зарахування коштів 08.09.2023 у сумі 2000 грн. та 12.09.2023 у сумі 9000 грн. на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від ТОВ «ЛІНЕУРА Україна».
Ухвалою суду від 13.02.2025 змінено назву позивача з «Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»» на «Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»».
У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву не подавала.
Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
В судовому засіданні судом встановлено, що 08.09.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3964216 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.19, 28-37) .
Відповідно до п. 1.2. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 2 000 грн.
Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 352 днів: з 08.09.2023 по 25.08.2024. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 22 дні.
Відповідно до п. 2.1. Договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору.
Згідно з паспортом споживчого кредиту, тип кредиту кредит; мета отримання кредиту споживчі потреби; сума/ліміт кредиту 2 000 грн.; строк кредитування 352 дні; стандартна процентна ставка 730,00 % річних (2,00 % в день); знижена процентна ставка 474,50 % (1,3 % в день); тип процентної ставки фіксована (а.с.39-41).
12.09.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено додатковий договір до договору № 3964216 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.09.2023. (а.с.17-18, 20).
Сторони за взаємною згодою домовились, що згідно умов цього Додаткового договору Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.2. Додаткового договору).
Сума кредиту, яка було надана згідно з Додатковим договором складає 9 000 грн.
Відповідно до зазначених вище умов Додаткового договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало їй кредит в сумі 9 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» від 31.05.2024 № 1194-3105 (а.с.16).
Згідно з паспортом споживчого кредиту, тип кредиту кредит; мета отримання кредиту споживчі потреби; сума/ліміт кредиту 9 000 грн.; строк кредитування 352 дні; стандартна процентна ставка 730,00 % річних (2,00 % в день); знижена процентна ставка 474,50 % (1,3 % в день); тип процентної ставки фіксована (а.с.42-44).
Враховуючи внесені зміни до Договору, які оформлені Додатковим договором, з урахуванням зміненої суми кредиту за Договором (п.п.1.2-1.3. Додаткового договору) сума кредиту на дату укладення Додаткового договору, склала 11 000 грн.
Згідно довідки ПриватБанка від 13.03.2025, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту, на яку здійснено переказ коштів 08.09.2023 на суму 2 000 грн, 12.09.2023 на суму 9 000 грн. (а.с. 159)
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 3964216 від 08.09.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 24.05.2024, розмір заборгованості станом на 24.05.2024 складає: тіло кредиту 10 989,98 грн., заборгованість за процентами 47 694,86 грн., загальною сумою 58 684,84 грн. (а.с.47-52).
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за Договором № 3964216 про надання споживчого кредиту від 08.09.2023 за 60 календарних днів (24.05.-2024-22.07.2024) сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами складає 13 188 грн. (а.с.53).
Таким чином, розмір заборгованості за Договором № 3964216 від 08.09.2023 складає: тіло кредиту 10 989,98 грн., заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором 47 694,86 грн., нарахованих процентів позивачем за 60 календарних днів 13 188 грн., загальною сумою 71 872,84 грн.
24.05.2024 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» уклали Договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до боржників. (а.с.95-99).
Згідно витягу з реєстру боржників, ТОВ ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 3964216 в сумі 58 684,84 грн., з яких: 10 989,98 грн. - сума заборгованості за кредитом; 47 694,86 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими за 195 днів. (а.с.56).
Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». (а.с.139).

Надаючи оцінку встановленим вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України Про електронну комерцію.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України Про електронну комерцію електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України Про електронну комерцію).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України Про електронну комерцію електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України Про електронну комерцію).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України Про електронну комерцію відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України Про електронну комерцію у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України Про електронну комерцію визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України Про електронну комерцію передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України Про електронний цифровий підпис.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України Про електронну комерцію).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.09.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3964216 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 2 000 грн. на строк 352 дні, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Також, 12.09.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено додатковий договір до договору № 3964216 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.09.2023, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 9 000 грн., з датою надання додаткової суми кредиту з 12.09.2023 або 13.09.2023, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Для підписання вказаних договору та додаткового договору відповідачем було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.

За умовами кредитного договору відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договорами строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами.

Судом встановлено, що в порушення умов укладеного кредитного договору, відповідач не надавав своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Відповідно до положень ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3964216 відповідно до договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024, а тому з дати відступлення прав вимоги, а саме з 24.05.2024 ТОВ "Фінтраст Капітал" (попередня назва ТОВ "Фінтраст Україна") стало кредитором за вказаним кредитним договором.

З розрахунків заборгованості за кредитним договором, наданих позивачем вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 71 872,84 грн., з яких тіло кредиту 10 989,98 грн., заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором 47 694,86 грн., нарахованих процентів позивачем за 60 календарних днів 13 188 грн.

Відповідач ОСОБА_1 не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за кредитним договором, не довела відсутність заборгованості. Доказів того, що відповідач виконала свій обов`язок позичальника первісному кредитору, відповідачем суду також не надано.

Отже, відповідачем було порушено умови кредитного договору, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту і не виконано обов`язків позичальника, в зв`язку з чим, позивач має право вимагати стягнення наданого відповідачу кредиту та відсотків.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 3964216 від 08.09.2023 у розмірі 71 872,84 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Судовий збір, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесення витрат на оплату правничої допомоги представником позивача надано суду:

- договір № 17/07-2024 про надання правової допомоги від 17.07.2024, укладений між ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" та адвокатом Столітнім М.М. (а.с. 93-94).

- акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), з якого вбачається, який вид послуг був наданий адвокатом та вказана вартість за кожну послугу, загальна вартість 10 000 грн. (а.с. 54-55);

- рахунок на оплату № 5622-13/11-2024 від 13.11.2024 за договором № 17/07-2024 від 17.07.2024 на суму 10 000 грн. (а.с. 46).

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про доведеність позивачем понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Також ТОВ «Фінтраст Капітал» за подання позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 3775 від 14.11.2024 (а.с.1).

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у сумі 10 000 грн. та судовий збір у сумі 2 422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 274- 279 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 3964216 від 08.09.2024 у розмірі 71 872,84 грн. (сімдесят одна тисяча вісімсот сімдесят дві грн. 84 коп.), з яких тіло кредиту 10 989,98 грн., заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором 47 694,86 грн., нарахованих процентів позивачем за 60 календарних днів 13 188 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», , місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Загородня, будинок 15, офіс 118/2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя А.О. Чорна