Справа № 390/570/25
Провадження № 2-з/390/8/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

"20" березня 2025 р. Суддя Кіровоградський районного суду Кіровоградської області Квітка О.О., розглянувши заяву адвоката Бабіної Карини Олегівни, яка діє від імені та інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову по цільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Фермерське господарство «АГРО НИВА 2017», Товариство з обмеженою відповідальністю «НИВА 2010», про визнання спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя,

встановив:

18.03.2025 до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої є діє адвокат Бабіна Карина Олегівна, до ОСОБА_2 , треті особи: Фермерське господарство «АГРО НИВА 2017», Товариство з обмеженою відповідальністю «НИВА 2010», про визнання спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 20.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Разом з позовною заявою представником позивача подана заява про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, а саме:

- будинок АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, площею 0,2367 га, кадастровий номер :51:000:0270, державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯК 462944, адреса: АДРЕСА_1 ;

- квартиру АДРЕСА_2 ;

- земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 :

- кадастровий номер :02:000:2147, площа 2.9983 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2148, площа 3.21 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0139, площа 9.7848 га, договір міни, (обміну) земельних ділянок, серія та номер 269 виданий 12.04.2017, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0443, площа 4.9817 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2783, площа 0.01 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2784, 0.01 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2785, 0.01 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2786, 0.01 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2787, 0.01 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2788, 0.01 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2789, 0.01 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0603, 2.7001 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2779, 4.8832 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0125, 4.893 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0309, 4.89 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:5138, площа 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства;

- кадастровий номер :02:000:0269, площа 4.9855 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0101, площа 5.1107 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0182, площа 4.8926 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2506, площа 5.8528 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0120, площа 4.8926 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0149, площа 5.09 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0130, площа 4.8923 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0384, площа 4.8924 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:5192, площа 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства;

- кадастровий номер :02:000:5185, площа 1.78 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства;

- кадастровий номер :51:000:0970, площа 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства;

- частку у статутному капіталі ОСОБА_2 у Фермерському господарстві «АГРО НИВА 2017», ;

- частку у статутному капіталі ОСОБА_2 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «НИВА-2010», ;

та вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вищевказаного майна, а саме: продаж, обмін, передача у заставу чи іншим шляхом розпоряджатися вищевказаним майном.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що в провадженні суду перебуває цивільна справа про поділ майна подружжя, враховуючи складні відносини сторін, існує велика ймовірність, що відповідач, як дізнається про існування позовної заяви про поділ майна подружжя, буде вживати всіх заходів, щоб уникнути справедливого поділу. Відчуження майна на користь третіх осіб унеможливить виконання майбутнього рішення суду. Сторона позивача вважає, що такий вид забезпечення позову є абсолютно співмірним та адекватним позовним вимогам та унеможливить намагання відповідача відчуження майна до розгляду справи по суті.

На підтвердження викладених в заяві обставин представником позивача надано до суду: інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06.03.2025 щодо належності ОСОБА_2 майна, яке позивач просить забезпечити; витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ «НИВА-2010» та ФГ «АГРО НИВА 2017»; звіти про експертну грошову оцінку нерухомого майна, а саме, житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,2367 га, кадастровий номер :51:000:0270, що перебуває у власності ОСОБА_2 ; витяги із технічної документації з нормативної грошової оцінки вищевказаних земельних ділянок, та інші докази.

Дослідивши обґрунтування поданої заяви з додатками, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1ст. 4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно з п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову, зокрема є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначено, що: «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Окрім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається з матеріалів позову з 2000 по 2022 рік сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.08.2022. Предметом позову є поділ спільного майна подружжя, ціна позову 6 379 765, 04 грн.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 416639585 від 06.03.2025 майно, на яке позивач просить накласти арешт, належить на праві власності ОСОБА_2 . Крім того, з наданої інформації вбачається, що земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на які позивача просить накласти арешт, перебувають в оренді ТОВ «НИВА -2010» та ФГ «АГРО НИВА 2017».

Згідно зі звітами про незалежну оцінку та експертну грошову оцінку вартість житлового будинку АДРЕСА_1 , складає 4 468 204, 00 грн; вартість земельної ділянки, площею 0,2367 га, кадастровий номер :51:000:0270, складає 441 500, 00 грн.

Відповідно до витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які позивач просить забезпечити, нормативна грошова оцінка всіх земельних ділянок станом на 10.03, 11.03, 12.03.2025 становить 3 641 444,09 грн.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.03.2025 слідує, що засновниками ТОВ «НИВА-2010» є ОСОБА_3 , розмір частки статутного (складеного) капіталу (пайового) фонду становить 589, 55 грн; ОСОБА_4 , розмір частки статутного (складеного) капіталу (пайового) фонду становить 158, 72 грн; ОСОБА_2 , розмір частки статутного (складеного) капіталу (пайового) фонду становить 158, 73 грн.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 10.03.2025 вбачається, що засновником ФГ «АГРО НИВА 2017» є ОСОБА_2 , статутний капітал складає 1000 грн.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, представник позивача посилається на те, що відповідач, дізнавшись про пред`явлення до нього позову про поділ майна подружжя, зможе здійснити дії направлені на відчуження свого майна. Ці дії можуть унеможливити або суттєво ускладнити в подальшому виконання прийнятого судом по цій справі рішення.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

За абзацом четвертим цієї норми права, виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно із абзацами першим - другим частини 5 цієї статті, про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

Таким чином, арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні у власника та передачі на зберігання іншим особам.

За змістом статті 1 Першого Протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При цьому вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У кожному випадку, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Звертаючись до суду із заявою про застосування заходу забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_2 , позивач не навів правових підстав забезпечення позову саме шляхом накладення арешту та не надав докази на підтвердження необхідності забезпечення позову саме у такий спосіб, а застосування такого виду забезпечення позову може призвести до безпідставної заборони користуватись майном, що є обмеженням права власності.

З огляду на викладене, суд, враховуючи відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам та баланс інтересів сторін, приходить до висновку, що такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на будинок, в цьому випадку не є співмірним заявленим позовним вимогам, невиправданим та таким, який обмежує права відповідача на мирне користування майном.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 24 листопада 2022 року у справі № 204/4475/21 (провадження № 61-20259св21) та від 12 квітня 2022 року у справі № 391/7/21 (провадження № 61-8820св21).

За змістом частини першої статті 150 ЦПК України, види забезпечення позову не вичерпуються накладенням арешту на майно.

Позов також може бути забезпечено шляхом заборони вчиняти певні дії, зокрема забороною відчуження (продажу) майна, тощо, про що також просить позивач у своїй заяві.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Верховний Суд зауважує, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Верховний Суд звертає увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Постанова Верховного суду від 19.02.2021 усправі № 643/12369/19 (провадження № 61-21685св19).

Враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір, нерухоме майно, яке просить забезпечити позивач, на цей час зареєстровано за відповідачем, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.03.2025, які надані позивачем, та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.03.2025, яка отримана судом на час постановлення ухвали, тому відповідач має можливість переоформити його на іншу особу шляхом відчуження, обміну, тощо, беручи до уваги обставини справи, співмірність виду забезпечення позову із вимогами, які заявлені позивачем, враховуючи, що подальше відчуження вказаного майна призведе до ускладнення захисту прав позивача, суд вважає, що у цьому випадку необхідним та співмірним видом забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо спірного майна, а саме: продаж, обмін, передача у заставу чи іншим шляхом розпоряджатися цим майном.

Суд вважає, що такий вид забезпечення позову відповідає предмету, ціні позову, з яким позивач звернулася до суду, та, водночас, вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи і не призведе до невиправданого обмеження прав відповідача, ТОВ « НИВА -2010», ФГ «АГРО НИВА 2017», оскільки спірне майно фактично перебуває у володінні зареєстрованого власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним, тому немає підстав вважати, що права відповідача та баланс інтересів сторін будуть порушені.

В іншій частині заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.149-153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву адвоката Бабіної Карини Олегівни, яка діє від імені та інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову по цільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи: Фермерське господарство «АГРО НИВА 2017», Товариство з обмеженою відповідальністю «НИВА 2010», про визнання спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 та іншим фізичним та юридичним особам, у т.ч. органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які дії щодо предмету спору, а саме: продаж, обмін, передача у заставу чи іншим шляхом розпоряджатися наступним майном:

- будинком АДРЕСА_1 ;

- земельною ділянкою, площею 0,2367 га, кадастровий номер :51:000:0270, державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯК 462944, адреса: АДРЕСА_1 ;

- квартирою АДРЕСА_2 ;

- земельними ділянками, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 :

- кадастровий номер :02:000:2147, площа 2.9983 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2148, площа 3.21 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0139, площа 9.7848 га, договір міни, (обміну) земельних ділянок, серія та номер 269 виданий 12.04.2017, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0443, площа 4.9817 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2783, площа 0.01 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2784, 0.01 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2785, 0.01 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2786, 0.01 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2787, 0.01 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2788, 0.01 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2789, 0.01 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0603, 2.7001 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2779, 4.8832 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0125, 4.893 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0309, 4.89 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:5138, площа 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства;

- кадастровий номер :02:000:0269, площа 4.9855 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0101, площа 5.1107 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0182, площа 4.8926 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:2506, площа 5.8528 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0120, площа 4.8926 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0149, площа 5.09 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0130, площа 4.8923 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:0384, площа 4.8924 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий номер :02:000:5192, площа 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства;

- кадастровий номер :02:000:5185, площа 1.78 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства;

- кадастровий номер :51:000:0970, площа 2 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства:

- часткою у статутному капіталі ОСОБА_2 у Фермерському господарстві «АГРО НИВА 2017», у розмірі 1000 грн;

- часткою у статутному капіталі ОСОБА_2 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «НИВА-2010», у розмірі 158, 73 грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали направити до Кропивницького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Одеса) (25006, м. Кропивницький, вул. Преображенська, б.2), для виконання, а також іншим учасникам справи, - для відома.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ;

боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя О.О.Квітка