ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/8908/23

Провадження № 22-ц/820/679/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представника відповідачки,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал банк» на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Бондара О.О. від 10 січня 2025 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року АТ «Універсал Банк», звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказував, що 19.03.2018 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 19.03.2018 року. Станом на 30.04.2023 року у відповідачки прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів. Станом на 02.11.2023 року заборгованість відповідача перед АТ «Універсал банк» за договором становить 167550,46 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь вказану суму заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» та понесені судові витрати.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.01.2025 року в задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 167 550,46 грн. та судового збору в сумі 2684 грн. відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк» просить скасувати рішення суду як незаконне та задовольнити позов повністю. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 звернулася до позивача з анкетою-заявою до договору про надання банківських послуг, тобто відповідачка приєдналася до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартній формі.

Анкету-заяву відповідачка підписала 19.03.2018 року, а отже, була належно ознайомлена з Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту. Названі документи містять усі істотні умови кредитного договору, при цьому відповідачка своїм електронним підписом підтвердила, що вона ознайомилася та погоджується із запропонованими позивачем умовами кредитування.

Враховуючи, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи були надані відповідачці саме через мобільний додаток, та такі правила є загальнодоступними на сайті Банку і є загальновідомим фактом. Тому посилання суду першої інстанції на недоведеність банком, що саме ці Умови і правила розуміла відповідачка і погодилася з ними, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на приписах Закону України «Про електронну комерцію».

Докази, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржницею не надано, як і контрозрахунок суми заборгованості.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Вказує, що між банком та нею не було укладено жодного кредитного договору відповідно до ст. 634 ЦКУ, як це стверджує позивач, а отже, нарахування будь-яких відсотків за користування кредитними коштами є протиправним. Позивачем не визначено складових частин заборгованості, зокрема, щодо тіла кредиту, відсотків, штрафних санкцій тощо.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Так, судом встановлено, що 19 березня 2018 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, у якій просила відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку. Відповідачка погодилася, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту складають договір банківських послуг.

В пункті 6 Анкети-заяви зазначено про те, що підписант просить вважати наведений зразок його власноручного підпису (в тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть йому відкриті у банку. Він засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором.

Також визнано, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або Банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису.

Анкета-заява, підписана відповідачкою, не містить умов щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов кредитування і обумовили у письмовій формі плату за користування кредитними коштами тощо. При нарахованій заборгованості відповідачки 167550,46 грн. позивачем безпідставно нараховано і списано з її карткового рахунку проценти за користування кредитними коштами та платежі розстрочки в сумі 174887,78 грн., що перевищує розмір заборгованості на 7737,32 грн., тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Проте з цим висновком не можна погодитися повністю, зважаючи на таке.

Так, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За статтями 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1054 ЦК).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Суд першої інстанції правильно констатував, що Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank) не підписані позичальником, а отже, надані банком Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank) не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.07.2019 року в справі № 342/180/17.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в цій же постанові від 03.07.2019 року в справі № 342/180/17, що в такому разі з позичальника підлягають стягненню фактично отримані і не повернуті ним кошти банку.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, виписки про рух коштів по рахунку (а.с. 8-19, 76-97) ОСОБА_1 дійсно тривалий час (з травня 2019 року) активно користувалася кредитними коштами банку.

В період з 26.05.2018 року по 30.03.2022 року відповідачка здійснювала онлайн-платежі та оплачувала покупки в магазинах з вказаного банківського рахунку за рахунок кредитних коштів, проте в межах пільгового кредитного періоду кредитні кошти банку повертала - відсотки за користування кредитними коштами у цей період відповідачці не нараховувалися.

Станом на 30.03.2022 року ОСОБА_1 мала 114209,59 грн. неповернутих коштів банку, на які з 01.04.2022 року у зв`язку з завершенням пільгового кредитного періоду банк почав нараховувати проценти за користування кредитними коштами. За період з 01.04.2022 року по 02.11.2023 року банком нараховано відповідачці 59332,15 грн. процентів за користування кредитом.

Суд першої інстанції правильно констатував, що проценти за користування кредитом не обумовлені анкетою-заявою відповідачки, а відтак, відсутні правові підстави для нарахування та стягнення таких процентів з відповідачки.

Разом з тим, помилковим є висновок суду про безпідставне зарахування до суми заборгованості відповідачки перед банком платежів розстрочки.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 695 ЦК України договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів.

Тобто, купівля на виплат або "у розстрочку" це спосіб придбання товару, відповідно до якого оплата товару здійснюється частинами, узгодженими в договорі між покупцем і продавцем, а не одноразово в повному обсязі.

Як вбачається з виписки про рух коштів від 01.03.2024 року, відповідачка користувалася послугою придбання товару у розстрочку - в період з 01.04.2022 року по 30.10.2023 року за рахунок коштів банку сплачено 14 платежів розстрочки на загальну суму 25954,72 грн.

Тому вказані платежі розстрочки в сумі 25954,72 грн. підлягають зарахуванню до заборгованості відповідачки перед банком.

Водночас впродовж вказаного періоду (з 01.04.2022 року по 30.10.2023 року) відповідачка внесла на (поповнила) свій банківський рахунок на загальну суму 59332,15 грн. (які банком частково зараховано на погашення процентів, а також тіла кредиту), відтак ці кошти підлягають зарахуванню на погашення фактично отриманих від банку коштів.

Отже, з врахуванням заборгованості відповідачки на 01.04.2022 року 114209,59 грн. та платежів розстрочки 25 954,72 грн. підлягають стягненню з відповідачки 80832,16 грн. неповернутих банку коштів - (114209,59 грн.+25954,72 грн.) - 59332,15 грн. внесених відповідачкою платежів).

За наведеного оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов банку задовольнити частково, стягнути з відповідачки 80832,16 грн. заборгованості за кредитним договором. В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» пропорційно задоволеній частині вимог (48,24 %) 3236,90 грн. понесених судових витрат (за подачу позову 1294,76 грн., за подачу апеляційної скарги 1942,14 грн.).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» (місцезнаходження: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04082, ) 80832,16 грн. заборгованості за кредитним договором та 3236,90 грн. понесених судових витрат.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 28 березня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк