Справа № 211/5509/24
Провадження № 2/177/258/25
У Х В А Л А

Іменем України

17.03.2025 Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Лященко В.В.

за участю секретаря судового засідання Антонінок А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі цивільну справу №211/5509/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

25 листопада 2025 року вищезазначена позовна заява надійшла з Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу до Криворізького районного суду Дніпропетровської області відповідно до ухвали суду від 04 вересня 2024 року про передачу справи на розгляд іншому суду.

Справу було передано в провадження судді Лященко В.В. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 25 листопада 2024 року.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18.12.2024 року судове засідання відкладено на 22.01.2025 року у зв`язку з неявкою сторін.

22.01.2025 року розгляд справи відкладено на 10.02.2025 року у зв`язку з неявкою сторін.

10.02.2025 року розгляд справи відкладено на 03.03.2025 року у зв`язку з неявкою сторін.

03.03.2025 року розгляд справи відкладено на 17.03.2025 року у зв`язку з неявкою сторін.

У судове засідання 17.03.2025 року сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюб підлягає залишенню без розгляду, враховуючи наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Частинами 1, 2, 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, за змістом положень ч. 5 ст. 223 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як на тому наголошено у постанові Верховного Суду від 10.09.2024 у справі № 766/25493/19 процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17 (провадження № 61-4437св20), від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19 (провадження № 61-15254св20), від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18 (провадження № 61-2329св20), від 28 березня 2023 року у справі № 711/7486/19 (провадження № 61-10183св21).

З матеріалів справи вбачається, що позивач про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документу в системі «Електронний суд». Також судом направлялася повістка за місцем проживання позивача, однак поштовий конверт повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

При цьому суд зазначає, що позивач є ініціатором судового процесу та інтерес в належному розгляді його позову має стимулювати його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу.

У рішеннях від 28.10.1998 у справі «Осман проти Сполученого Королівства» та від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Слід відзначити, що позивач, який переважно найбільш зацікавлений у розгляді справи, повинен демонструвати своєю поведінкою сумлінність реалізації своїх процесуальних прав та виконання обов`язків.

Належне повідомлення позивача декілька разів поспіль про судове засідання, її неявка у такі, відсутність у справі заяв про розгляд справи за її відсутності, позбавляє суд можливості проведення розгляду справи чи відкладення розгляду справи незалежно від причин неявки, зобов`язуючи залишити заяву без розгляду.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно без поважних причин не з`явилася у судові засідання, не подала суду заяви про розгляд справи за її відсутності, і неявка позивача перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

При цьому, суд звертає увагу позивача на положення ч. 2 ст. 257 ЦПК України, відповідно до якої особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, має право звернутися повторно з даним позовом до суду. Таким чином, право на доступ позивача до суду не є порушеним.

Керуючись ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст.ст. 258, 260, 261, 354 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Лященко