Справа № 368/554/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (м.Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, прим.2), про перегляд заочного рішення в справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (м.Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, прим.2), треті особи приватний виконавець Канцедал О.О. (Київська область, Вишгородський район, м.Вишгород, «Карат» промисловий майданчик, 5-А, офіс 507), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 03.04.2024 року позов ОСОБА_1 було задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 28.04.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований у реєстрі № 23627, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) невиплачені в строк грошові кошти в сумі 24 992,40 грн (двадцять чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (), якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона» () на підставі договору факторингу № 1-31/08-В від 31.08.2020 року, відступило право вимоги за кредитним договором № 1459598 від 29.09.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона» () та ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 27700,00 грн.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» 25.06.2024 року звернулось до суду із заявою про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасування заочного рішення, посилаючись на те, що вони не отримували ухвалу про відкриття провадження у справі, а також судові повістки, а тому з поважних причин не були присутні в судовому засіданні. Поскільки належним чином не були повідомлені про розгляд даної справи, то не змогли подати відзив на позовну заяву. Про вказане рішення дізнались 21.06.2024 р. під час моніторингу судових справ в ЄДРСР.

А тому просить поновити строк на подання заяви та скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Представник Заявника в судовому засідання заяву підтримала і суду пяснила, що вони не згідні із занадто великою сумою за надання юридичної допомоги в сумі 27700 грн.

Представник Позивача просить відмовити у задоволенні заяви посилаючись на те, що представник відповідча не оспорює по суті рішення суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення, суд вважає, що заяву слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так заочним рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 03.04.2024 року позов ОСОБА_1 було задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 28.04.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований у реєстрі № 23627, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) невиплачені в строк грошові кошти в сумі 24 992,40 грн (двадцять чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (), якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона» () на підставі договору факторингу № 1-31/08-В від 31.08.2020 року, відступило право вимоги за кредитним договором № 1459598 від 29.09.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона» () та ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 27700,00 грн. Відповідачка ОСОБА_3 21.05.2024 року не була присутня в судовому засіданні.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься довідка, з якої убачається, що відповідач має зареєстрвану юридичну адресу: м.Київ, м.Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, прим.2). Також відповідач зареєстрований в системі електронний суд, куди своєчасно надходили судові повістки про виклик до суду в електронному вигляді, що стверджується відповідними довідками. Про своєчасне та належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи свідчить також той факт, що 01.06.2023 року до суду надійшлло від відповідача клопотання про зменшення розміру судових витрат і витрат на правову допомогу (т.1, а.с.175). Отже, з початку відкриття провадженні в даній справі відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Повідомлення про виклик третіх осіб в судові засідання здійснювалося за допомогою розміщення на сайті Кагарлицького районного суду Київської області оголошення про їх виклик в судові засідання, що відповідає вимогам ч.11 ст.128 ЦПК України.

Поскільки представник відповідча не був присутній в судовому засіданні, короткий та повний текст заочного рішення йому було направлено в електронному вигляді в електронний кабінет 04.04.2024 року.

Заяву про перегляд заочного рішення відпвідачем подано 24.06.2024, яка зареєстрована канцелярією суду 25.06.2024 року, в якій просить поновити пропущений строк, то відповідно ст.127 ЦПК України дана заява про поновлення пропущеного строку не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Згідно з частин 1, 2, 3 статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 ЦПК України визначені умови проведення заочного розгляду справи.

Так, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З аналізу вказаної норми вбачається, що підстави для скасування заочного рішення мають бути у сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, під час розгляду даної справи (провадження) судом перевірені доводи представника заявника щодо незгоди з заочним рішенням, однак дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки останній не надав доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що прямо передбачено частиною 1 статті 288 ЦПК України, при цьому відповідач був належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, оскільки виклики на розгляд справи було розміщено на сайті суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Отже, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що під час розгляду справи, так і на час перегляду заочного рішення, судом надано оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам, тому суд дійшов висновку про відповідність заочного рішення суду принципу остаточного у розумінні практики ЄСПЛ, а також його узгодження з нормами національного законодавства, враховано відсутність доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи як станом на дату прийняття рішення, так і на час його перегляду.

З урахуванням того, що заявником не надано жодних нових доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи і вплинули б на рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви.

У зв`язку з наведеним, суд не вбачає посилань відповідача на будь-які докази, які мають істотне значення для справи та не були досліджені судом, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням не по суті, а лише в частині стягнення витрат на правову допомогу, тому в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, а значить обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни протягом всього провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування заочного рішення суду, тому заяву відповідачки про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.288 ч.1 , 284, 287 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (м.Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, прим.2), про перегляд заочного рішення в справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (м.Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, прим.2), треті особи приватний виконавець Канцедал О.О. (Київська область, Вишгородський район, м.Вишгород, «Карат» промисловий майданчик, 5-А, офіс 507), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : Т.Є.Іванюта