Провадження № 2/201/576/2025
УХВАЛА

про вирішення питання щодо зупинення провадження по справі

12 березня 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

представника позивача адвоката Чміль Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Зубрева Віталія Олеговича про зупинення провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

12.03.2025 через систему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Зубрев В.О. подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, у зв`язку з перебуванням відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, а також просив долучити до матеріалів справи витяг з наказу від 11.12.2024 № 353 командира військової частини НОМЕР_1 .

Представник позивача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки вважає, що немає підстав для зупинення провадження у справі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Зубрев В.О. у судове засідання не з`явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 також у судове засідання не з`явився.

Вирішуючи дане клопотання, суд виходив із такого.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, мають враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду вказав, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153/2008. Інші докази (довідки, листи з військової частини) суд визнав недостатніми для встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом /контрактом/ (постанова від 29.03.2023 по справі 756/3462/20).

Отже, самі по собі довідки, листи, виписки про перебування особи на військовій службі, у складі Збройних Сил України, не є достатніми для зупинення провадження по справі. Прецедентна практика Верховного Суду вимагає від сторін надання доказів залучення особи до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, переведення конкретної військової частини на військовий стан тощо.

З огляду на наведене, долучена до клопотання копія витягу з наказу № 353 від 11.12.2024, а також раніше долучена до матеріалів справи представником відповідача довідка № 1843/20771 від 20.12.2024 не є належними та достатніми доказами перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, що в свою чергу давало б підстави для зупинення провадження у справі за пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Аналогічні правові висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року в справі № 753/19628/17.

Згідно статті 58 ЦПК України, сторона, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини 1 статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Із матеріалів справи вбачається, що права та інтереси відповідача представляє адвокат Зубрев В.О. на підставі ордера серії АЕ № 1291661 від 28.08.2024 (а.с. 63).

Таким чином, відповідач вже реалізовує своє право на участь у судовому процесі через представника, який вчиняє від його імені необхідні процесуальні дії, володіє передбаченими правами та несе процесуальні обов`язки.

Крім того, відповідно до змісту статті 251 ЦПК України провадження у справі підлягає зупиненню лише у випадку наявності обставин, які перешкоджають розгляду справи, однак зазначене не повинно призвести до затягування розгляду справи.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

До основних засад судочинства частиною третьої статті 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту статті 12, частини третьої статті 13 ЦПК України кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 645/331/17, (провадження № 61-3429зпв18), зазначено, що межі зупинення провадження у справі неповинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі

Таким чином, суд дійшов висновку, що правових підстав для задоволення клопотання відповідача та його представника про зупинення провадження у справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 258-260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Зубрева Віталія Олеговича про зупинення провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання - відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду на підставі ст. 353 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлений 14 березня 2025 року.

Суддя О.С. Наумова