Номер провадження: 22-ц/813/356/25
Справа № 514/479/22
Головуючий у першій інстанції Кравченко П.А
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кавацюк Оксана Володимирівна, на заочне рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 25 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кавацюк Оксана Володимирівна, до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговими розписками, -

ВСТАНОВИВ:

04.05.2022 представник позивача Кавацюк Оксана Володимирівна звернулася до Тарутинського районного суду Одеської області з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 грошові кошти у загальному розмірі 5857,68 доларів США за договорами позики від 16.11.2021 та 09.12.2021, з яких: 4000 доларів США основний борг, 1800 доларів США проценти за користування позикою та 57,68 доларів США - 3% річних (а.с. 1-5).

25 січня 2023 року заочним рішенням Тарутинського районного суду Одеської області вирішено в задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кавацюк Оксана Володимирівна до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговими розписками відмовити (а.с. 137-140).

16 березня 2023 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кавацюк Оксана Володимирівна на заочне рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 25 січня 2023 року. Апелянт не погоджується із оскаржуваним заочним рішенням, вважає його таким, що ухвалене без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Апелянт вважає, що зазначення прізвища відповідача із сумою коштів у призначенні платежу, незважаючи на те, що картковий рахунок належить братові відповідача, підтверджує факт того, що грошові кошти перераховували саме на виконання позивачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за розписками від 16 листопада 2021 року та від 09 грудня 2021 року, але суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та не надав оцінки цим обставинам, чим допустив неповноту судового розгляду. Апелянт повідомляє, що у судових засіданнях, які проводилися в режимі відеоконференції, його представник наголошувала на тому, що у позивача наявні оригінали двох боргових розписок, що, на думку апелянта, безумовно свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане та згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України є підтвердженням факту наявності боргу. Тому, апелянт просить скасувати заочне рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 25 січня 2023 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити (а.с. 142-145).

08 травня 2023 року ухвалою Одеського апеляційного суду (у складі головуючої судді Кутурланової О.В., суддів Бездрабко В.О., Приходько Л.А.) відкрито апеляційне провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 173-173 зворот).

На підставі рішення Вищої ради правосуддя №567/0/15-23 від 30.05.2023 (зі змінами відповідно до рішення №572/0/15-23 від 31 травня 2023 року), з урахуванням п. 3.9. Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28.12.2018 року, достроково закінчено відрядження суддів Херсонського апеляційного суду до Одеського апеляційного суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2023 року, цивільну справу було розподілено колегії суддів під головуванням судді Дришлюка А.І.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.06.2023 справа була прийнята до провадження.

Апеляційне провадження в справі було відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.01.2025 суд вирішив розглядати справу з повідомленням учасників справи та призначив розгляд справи на 27.02.2025.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 9, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці та тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Кавацюк О.В. підтримала апеляційну скаргу. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що копії квитанцій про переказ грошових коштів, які надані позивачем до суду, не містять природи договору боргової розписки, яка полягає в отриманні в борг грошових коштів та засвідченні отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей чи переданні грошової суми позичальнику.

Розписка, як борговий документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів, всупереч цьому розписка надана до суду позивачем таких відомостей не містить.

Таким чином, позивачем не доведено факт отримання ОСОБА_2 грошових коштів, зазначених в розписці, оскільки грошові кошти були перераховані шляхом банківського переказу на банківську карту ОСОБА_3 (брату відповідача), який не є стороною договірних відносин.

Тому суд вирішив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував істотних обставин, які мають значення для справи та правильного вирішення справи по суті.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи 16.11.2021 ОСОБА_2 склав розписку про отримання грошей від ОСОБА_1 в сумі 3000 доларів США за курсом обміну валют (грн/долар США) на момент передачі зазначеної суми шляхом банківського переказу на банківську карту ОСОБА_4 (брат відповідача). ОСОБА_2 зобов`язався виплатити проценти від суми позики в розмірі 1500 доларів США разом з основною сумою позики. Загальна сума до повернення 4500 доларів США. Строк на який надається позика до 31 грудня 2021 року. Договором передбачено, що у разі несплати у вказаний строк грошових коштів, позичальник зобов`язується продати свою земельну ділянку з кадастровим номером :001:0174, площею 4.7516 га та сплатити борг або передати у власність вказану ділянку позикодавцю. Оціночна вартість земельної ділянки становить 165 190 (сто шістдесят п`ять тисяч сто дев`яносто) грн за висновком експертів від 17.06.2020 (а.с. 9-10).

В матеріалах справи міститься рукописна розписка, а також аналогічного змісту друкована розписка з підписами ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с. 11).

Відповідно до квитанції про оплату за номером 114256032 від 16.11.2021 ОСОБА_1 перерахував ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 39 525 грн. «Призначення платежу 1500» ОСОБА_4 (а.с. 16).

Відповідно до квитанції про оплату за номером 115776053 від 25.11.2021 ОСОБА_1 перерахував ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 35 500 грн. «Призначення платежу 1500» - 4000 грн ОСОБА_2 (а.с. 17).

09.12.2021 ОСОБА_2 склав розписку про отримання грошей від ОСОБА_1 в сумі 1000 доларів США за курсом обміну валют (грн/долар США) на момент передачі зазначеної суми шляхом банківського переказу на банківську карту ОСОБА_4 (брат відповідача). ОСОБА_2 зобов`язався виплатити проценти від суми позики в розмірі 300 доларів США разом з основною сумою, тобто в загальному розмірі 1300 доларів США. Строк позики до 31.12.2021. Договором передбачено, що у разі несплати у вказаний строк грошових коштів, позичальник зобов`язується продати свою земельну ділянку з кадастровим номером :001:0174, площею 4.7516 га та сплатити борг або передати у власність вказану ділянку позикодавцю (а.с. 12).

Відповідно до квитанції про оплату за номером 118274182 від 10.12.2021 ОСОБА_1 перерахував ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 27 000 грн. Призначення платежу 1000 уе ОСОБА_2 (а.с. 18).

Отже, грошові кошти перераховувались ОСОБА_1 на банківський рахунок ОСОБА_4 , разом з тим, останній до участі в справі залучений не був. Оскільки грошові кошти перераховувались на рахунок ОСОБА_4 , то спірні правовідносини безпосередньо стосуються його прав та законних інтересів. А тому оскільки він не був залучений до участі в справі, підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Тобто, встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Зазначене узгоджується із відповідними паровими висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 по справі № 523/9076/16-ц, постанова від 20.06.2018 по справі № 308/3162/15-ц, постанова від 12.12.2018 по справі № 570/3439/16-ц, постанова від 27.03.2019 по справі № 520/17304/15-ц, постанова від 05.05.2019 по справі № 554/10058/17.

При вирішенні цивільного спору суд у межах своїх процесуальних повноважень та в межах позовних вимог, встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки) правовідносин сторін, які випливають з встановлених обставин та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин (постанова ВП ВС від 08.06.2021 року, справа № 662/397/15-ц).

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Таким чином, враховуючи вище встановлені обставини справи, оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку по суті позовних вимог, однак з помилкових мотивів, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу та змінює оскаржуване рішення в частині мотивування. При цьому, позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості до належного складу відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 25 січня 2023 року змінити в частині мотивування, в іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

Повний текст цієї постанови складений 14 березня 2025 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк