УХВАЛА

підготовчого засідання

13 березня 2025 рокуСправа №451/159/25
Провадження № 2/451/134/25

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

установив:

29 січня 2025 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

29 січня 2025 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.50).

Суд своєю ухвалою від 3 лютого 2025 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначив судове засідання (а.с.62-63).

Своєю ухвалою від 6 лютого 2025 року суд задовольнив клопотання позивача, наклав арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 в межах ціни позову 165 660 (сто шістдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят) доларів США 00 центів та 93 340 (дев`яносто три тисячі триста сорок) Євро 00 центів (а.с.86-91).

Ухвалою судового засідання від 20 лютого 2025 року суд відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження.

Також 11.03.2025 від відповідача ОСОБА_3 до суду поступило клопотання про зупинення провадження у цивільній справі №451/159/25 до припинення його перебування на військовій службі (а.с.127). Клопотання мотивує тим, що з 29 листопада 2024 року він перебуває на військовій службі. Окрім того, ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 25 січня 2025 року, де виконує бойові завдання. Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено. При цьому, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, воєнний стан введений на всій території України, а тому військова частина, в якій проходить службу відповідач, переведена на воєнний стан. Крім того, відповідач у своєму клопотання покликається на постанову Верховного Суду від 21.12.2022 по справі 456/2541/19, відповідно до якої, Касаційний цивільний суд Верховного Суду погодився з зупиненням провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі ЗСУ. Суд проаналізував довідку командира, згідно з якою позивач перебуває у складі військової частини, що входить до складу ОТУ, залучена та бере безпосередню участь «у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях» (а.с.127-128).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заперечив щодо задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки клопотання подано з цих же підстав. Позовні вимог підтримав у повному обсязі, клопотань не заявляв.

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на розгляд своєї справи у суді, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, що перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Норми цивільного процесуального законодавства розрізняють обов`язкову та факультативну підставу для зупинення провадження у справі.

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині першій статті 251 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, від 16 листопада 2022 року у справі № 753/3880/20, від 21 грудня 2022 року у справі № 456/2541/19, від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20 та від 04 липня 2023 року у справі № 359/7297/22.

Крім того, правильність застосування п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України у разі безпосереднього виконання стороною бойових завдань ґрунтується на усталеній судовій практиці, зокрема, тотожні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 29 листопада 2023 року в справі №466/5393/22, від 29 лютого 2024 року в справі № 149/9/23, ухвалі від 29 серпня 2022 року в справі 461/5209/19.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, в тому числі і на час постановлення ухвали суду.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Військове формування створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

Згідно з довідкою від 17 лютого 2025 року № 596, виданою військовою частиною НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 з 25 січня 2025 року по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Аналізуючи зміст довідки від 11 грудня 2024 року № 4562, виданої військовою частиною НОМЕР_2 , суд звертає увагу на те, що вищезазначена довідка підтверджує лише перебування ОСОБА_3 на військовій службі у військовій частині, однак не містить інформації, що військова частина НОМЕР_2 переведена на воєнний стан або залучена до ведення бойових дій та проведення антитерористичної операції.

Для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема приймають участь у виконанні бойових завдань.

З врахуванням положень пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України підставою для зупинення провадження у справі є перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Також суд звертає увагу на те, що відповідач не позбавлений можливості ефективно використовувати свої процесуальні права зокрема, шляхом листування, брати участь у розгляді справи через представника тощо.

Отже, довідка військової частини НОМЕР_1 від 17 лютого 2025 року не є доказом, який підтверджує наявність підстав для зупинення провадження у справі, що передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Подібний висновок щодо застосування норми права викладено у постанові Верховного Суд від 09 листопада 2022 року у справі №753/19628/17, провадження №61-9218св22.

Крім того, суд підкреслює, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (постанова Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №645/331/17, провадження№ 61-3429зпв18).

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснювати швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

У відповідності до ст. 13 Конвенції - кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є Конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст.12 ЦПК України.

На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

На думку суду, заявляючи клопотання про зупинення провадження, відповідач, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження проходження ним військової служби у військовій частині, що переведена на воєнний стан або що, він безпосередньо бере участь у виконанні бойових завдань на час звернення до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі.

Повторно подання клопотання про зупинення провадження у справі за клопотаннями сторони відповідача у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі Фрідлендер проти Франції, рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Згідно зі ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Аналіз матеріалів справи свідчить про зловживання відповідачем процесуальними правами, що, безумовно, суперечить завданню цивільного судочинства, таке зловживання проявляється, зокрема: систематичними клопотаннями про зупинення провадження у справі.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі відповідно до пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України та оскільки таке клопотання подане з цих це підстав, на думку суду його необхідно залишити без розгляду.

Спір між сторонами до судового розгляду не врегульований.

Таким чином, відповідно до п.3 ч.2 ст.200 ЦПК України суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 12, 44, 76, 81, 200, 251, 253, 259, 260, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

залишити без розгляду клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі.

Закрити підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та призначити справу до судового розгляду по суті на 26 березня 2025 року о 14 годині 30 хвилин.

Копію ухвали надіслати відповідачу до військової частини НОМЕР_1 разом із копіює позовної заяви із доданими до неї документами, ухвали про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає, а заперечення на неї можуть бути подані під оскарження судового рішення.

Головуючий суддя Семенишин О. З.

Повний текст ухвали виготовлено 13 березня 2025 року.