Єдиний унікальний номер 305/267/25
Провадження по справі 2/305/293/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2025 року місто Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Дочинця С.І., при секретарі Веклюк А.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», в особі філії «Рахівське лісове дослідне господарство», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», в особі філії «Рахівське лісове дослідне господарство», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що з 05.12.2018 він працював у відокремленому підрозділі Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» - Філії «Рахівське лісове дослідне господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на посаді майстра лісу Рахівського лісництва. Згідно з інформацією з ЄДРПОУ щодо ДСГП «Ліси України» Філія «Рахівське лісове дослідне господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» є відокремленим підрозділом головного підприємства Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». Так, 24.10.2024 його було ознайомлено із наказом ДСГП «Ліси України» від 22.10.2024 № 254-к «Про попередження працівників про припинення філії «Рахівське лісове дослідне господарство» та письмово попереджено про можливе припинення трудових відносин. На підставі наказу від 27.12.2024 №300-К позивача було звільнено з роботи з 27.12.2024 року у зв`язку із ліквідацією згідно пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України. Позивач вважає, що відповідачем не було дотримано вимог та приписів КЗпП України при звільненні його з роботи, а тому він має бути поновленим на роботі. Однією з найважливіших гарантій для працівників при вивільненні с обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника, роботодавець с таким, що виконав обов`язок з працевлаштування працівника, передбачений частиною третьою статті 49-2 КЗпП України, якщо він запропонував усі вакантні посади, які з`явилися на підприємстві протягом періоду перед звільненням і які існували на день звільнення. Власник вважається таким, що належна виконав вимоги частили третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо повідомив його про звільнення та запропонував наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Також, при вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, слід виходити з того, що за змістом цієї норми працівника має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота. Однак вищевказаних вимог Відповідач не дотримався. Відповідно до Положення про Філію «Рахівське лісове дослідне господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», затвердженого наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», працівники Філії є працівниками Підприємства (Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»). Незважаючи на закриття Філії «Рахівське лісове дослідне господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», головне підприємство Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», що має статус юридичної особи та працівником якого позивач вважається, не було ліквідовано. Отже, після попередження позивача про наступне звільнення Відповідач мав запропонувати йому, як працівнику всі інші вакантні посади (іншу роботу), які існували на день такого попередження та/або з`явилися на підприємстві протягом усього періоду перед звільненням та існували на день звільнення у Державному спеціалізованому господарському підприємстві «Ліси України» в цілому (включаючи усі його відокремлені підрозділи (філії). Утім, Відповідач не запропонував позивачу жодної вакантної посади та не робив пропозицій іншої роботи у Державному спеціалізованому господарському підприємстві «Ліси України». При цьому, одночасно із закриттям Філії «Рахівське лісове дослідне господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Відповідач утворив новий відокремлений підрозділ юридичної особи», з найманими працівниками у штаті, однак жодної вакансії в утвореній філії позивачу також не було запропоновано. Таким чином, Відповідач грубо порушив вимоги чинного трудового законодавства України та права позивача при звільненні з роботи. Позивач додатково зазначає, що є багатодітним батьком, студентом 1-го курсу «Березнівського лісотехнічного фахового коледжу «Національного університету водного господарства та природокористування»», і Відповідачем не дотримано гарантій його трудових прав.

На підставі викладеного просив позов задовольнити, визнати незаконним та скасувати наказ директора філії «Рахівське лісове господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України» № 300-к від 27.12.2024 «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновити ОСОБА_1 на посад майстра лісу Державного спеціалізованого господарського підприємство «Ліси України», в особі філії «Рахівське лісове дослідне господарство». Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», в особі філії «Рахівське лісове дослідне господарство філії «Рахівське лісове господарство» на користь позивача, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.12.2024. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення мене роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Позивач ОСОБА_1 про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання повідомлення про виклик на зареєстровану адресу проживання.

Представник відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», в особі філії «Рахівське лісове дослідне господарство» про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином, шляхом вручення судового виклику. Разом з тим, за допомогою системи «Електронний суд» надіслав відзив на позовну заяву, який обґрунтовано наступним. Так, 24 жовтня 2024 року позивачу вручено повідомлення, в якому зазначено, що відповідно до наказу ДП «Ліси України» №1884 від 18.10.2024 «Про припинення філії «Рахівське лісове дослідне господарство» ДП «Ліси України» філія «Рахівське лісове дослідне господарство» припиняється шляхом її закриття в порядку, передбаченому трудовим законодавством (копія наказу про припинення філії додається). На підставі статті 49-2 та пункту першого статті 40 КЗпП України попереджено про наступне звільнення з посади майстра лісу Рахівського лісництва та припинення трудових відносин у встановленому законодавством порядку. З даним повідомленням позивач особисто ознайомлений 24.10.2024, про що міститься відмітка на повідомленні (копія додається). Наказом директора філії «Рахівське лісове дослідне господарство» №300-к від 27.12.2024 «Про звільнення ОСОБА_1 » наказано звільнити ОСОБА_1 , майстра лісу Рахівського лісництва, 27 грудня 2024 року (копія додається). Згідно штатного розпису та структури і штатної чисельності Філії «Рахівське лісове дослідне господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на 2025 рік, порівняно з штатним розписом та структурою і штатною чисельністю на 2024 рік, які діяли раніше, зменшилась кількість працівників філії, це підтверджує те, що мало місце скорочення штату та чисельності працівників філії «Рахівське лісове дослідне господарство» ДП «Ліси України» (копія додається). З огляду на зазначене можна прийти до висновку, що штатний розпис філії «Рахівське лісове дослідне господарство» був скорочений повністю, в тому числі і посада позивача, окрім двох посад, які залишись в штатному розписі з метою здійснення всіх дій для закриття філії. Позивачу були запропоновані вакантні посади в філії «Східний лісовий офіс» ДП «Ліси України» та філії «Південний лісовий офіс» ДП «Ліси України», перелік яких згідно листа старшого інспектора з кадрів від 27.12.2024 надавались для ознайомлення ОСОБА_1 (копія додається). Серед даних посад були вакантними також робітничі, які не потребують освіти в галузі лісового господарства та які міг займати позивач, однак від ознайомлення з даним листом ОСОБА_1 відмовився про що працівниками філії «Рахівське лісове дослідне господарство» складено акт (копія додається). Враховуючи, що посад майстра лісу у штатному розписі філії не зберігалось, а позивач відмовився від ознайомлення із вакантними посадами на підприємстві у цілому, тобто не виявив бажання продовжити роботу не тільки на посаді, яка відповідала його кваліфікації, але й на інших посадах на підприємстві, то підстави для застосування положень ч. 1 та 2 ст. 42 КЗпП України були відсутні. А тому доводи позивача про те, що відповідачем не дотримано гарантій його трудових прав у зв`язку з тим, що він є багатодітним батьком та студентом слід оцінити критично. З огляду на вищезазначене, неможливо зробити висновок про порушення відповідачем процедури звільнення позивача на підставі пункту першого частини першої статті 40 КЗпП України. Підсумовуючи вищенаведене, представник відповідача вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення, а наказ директора філії №300-к від 27.12.2024 про звільнення є законним та таким, що не порушує права позивача. Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі у зв`язку з недоведеністю порушеного права позивача.

Дослідивши матеріали справи та додані до неї письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з наказу №1884 від 18.10.2024 філія «Рахівське лісове дослідне господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» припинена шляхом її закриття.

Відповідно до наказу від 22.10.2024 №254-к старшому інспектору з кадрів наказано попередити працівників філії «Рахівське лісове дослідне господарство» про звільнення згідно п. 1 ч. 1 статті 40 КЗпП України не пізніше ніж за два місяці до вивільнення у зв`язку з припиненням філії шляхом її закриття.

Згідно листа від 24.10.2024 директором філії «Рахівське лісове дослідне господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» В.Шемота попереджено ОСОБА_1 про наступне звільнення з посади майстра лісу на підставі статті 49-2 та п. 1 ч. 1 статті 40 КЗпП України.

Як вбачається з оскаржуваного наказу № 300-к від 27.12.2024 року, ОСОБА_1 звільнено з посади майстра лісу Рахівського лісництва, 27 грудня 2024 року у зв`язку з ліквідацією за п. 1 ч. 1 статті 40 КЗпП України, та проведено повний розрахунок.

З листа від 27.12.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , майстру лісу Рахівського лісництва повідомлено про наявність вакантних посад в ДП «Ліси України», в тому числі у філіях підприємства.

Разом з тим, актом про відмову від 27.12.2024 року, складеного комісією у складі представників Філії «Рахівське лісове дослідне господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України, встановлено факт відмови ОСОБА_1 від ознайомлення з листом про наявність вакансій від 27.12.2024.

Згідно штатного розпису філії «Рахівське лісове дослідне господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на 2024 рік, введений в дію 16.10.2024, всього по філії 221,1 штатна посада, в тому числі 58 штатних посад «майстер лісу».

Аналогічна інформація зазначена і в структурі і штатній чисельності філії «Рахівське лісове дослідне господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на 2024 рік, введений в дію 16.10.2024.

Відповідно штатного розпису філії «Рахівське лісове дослідне господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на 2025 рік, введений в дію 01.01.2025, всього по філії 2 штатні посади, з яких жодної посади майстра лісу.

Аналогічна інформація зазначена і в структурі і штатній чисельності філії «Рахівське лісове дослідне господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на 2025 рік, введений в дію 01.01.2025.

До матеріалів справи також долучено докази того, що ОСОБА_1 є багатодітним батьком та студентом 1-го курсу «Березнівського лісотехнічного фахового коледжу «Національного університету водного господарства та природокористування».

Вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги, суд керується наступним.

На підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

При виникненні спору між працівником і роботодавцем суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення (чи відбувалося скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 753/9240/18.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 641/5330/16-ц.

Відповідно до частини другої статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення».

Згідно із частинами першою, третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Персональне попередження необхідно не тільки для забезпечення організації вивільнення працівників, а й для усвідомлення працівником свого майбутнього становища щодо забезпечення роботою та джерелами для життя і можливого пошуку працівником іншої роботи самостійно. Під персональним попередженням про майбутнє звільнення слід розуміти не лише повідомлення, а достовірне отримання працівником такої інформації.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 лютого 2023 року у справі №686/5292/21.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 особисто був попереджений про своє звільнення 24.10.2024 року, про що свідчить його підпис на листі, а звільнений 27.12.2024 року. Таким чином власник виконав вимоги щодо попередження про наступне вивільнення працівників не пізніше ніж за два місяці.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає про те, що власник після попередження його про наступне звільнення мав запропонувати йому, як працівнику всі інші вакантні посади (іншу роботу), які існували на день такого попередження та/або з`явилися на підприємстві протягом усього періоду перед звільненням та існували на день звільнення у Державному спеціалізованому господарському підприємстві «Ліси України» в цілому (включаючи усі його відокремлені підрозділи (філії).

Разом з тим, як вбачається з вищезазначеного листа від 27.12.2024 року, ОСОБА_1 повідомлено про наявність вакантних посад в ДП «Ліси України», в тому числі у філіях підприємства. Проте останній відмовився від ознайомлення з листом, про що свідчить акт відмови від 27.12.2024.

Таким чином факт відмови позивача від ознайомлення з листом про наявність вакантних посад відповідачем зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, відповідач при звільненні позивача виконав вимоги частини другої статті 40, частини першої та третьої статті 49-2 КЗпП України щодо належного повідомлення позивача про майбутнє звільнення та його працевлаштування, отже звільнення позивача відбулося на законних підставах і з додержанням норм трудового законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оспорюваного наказу. Крім того, що стосується позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні, оскільки дані вимоги є похідними від позовних вимог, у задоволенні яких позивачу було відмовлено.

Враховуючи вищезазначене, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 76-81,141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», в особі філії «Рахівське лісове дослідне господарство», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», в особі філії «Рахівське лісове дослідне господарство», місцезнаходження: 90600, м. Рахів, вул. Б. Хмельницького, 3, Рахівського району, Закарпатської області,.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рахівського районного суду

Закарпатської області Дочинець С.І.