МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 521/9029/24
Номер провадження № 2/521/641/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

судді Маркарової С.В.

за участю секретаря судового засідання Вінжановської К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

позивач : ОСОБА_1

відповідач : ОСОБА_2

предмет позову : відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 08.02.2024 року о 09 годині 20 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Ford Escape» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Кустанійська, буд. 7 на перехресті з вул. Літакова в м.Одесі не надав переваги в русі автомобілю марки «Mitsubishi Mirage» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався з правого боку та скоїв з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

08.03.2024 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/2772/24 відповідач визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Власником пошкодженого автомобілю марки «Mitsubishi Mirage» реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_3 .

Позивач здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки згідно довіреності від 19.01.2024.

За висновком експерта ОСОБА_4 №64-24 від 08.04.2024 спірний автомобіль визнаний фізично знищеним, оскільки вартість його відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість, тобто його ремонт є економічно необґрунтованим.

Різниця між вартістю автомобілю до та після дорожньо-транспортної пригоди становить 291 812,38 грн.

ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплатило позивачу страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності, обумовленої договором страхування 160 000 грн.

Різницю між фактичним розміром шкоди та отриманою страховою виплатою в розмірі 131 812,38 грн. позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку.

В порядку статті 141 ЦПК України позивач просив присудити на його користь судовий збір, витрати на залучення експерта у розмірі 7000 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 27874 грн.

Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав.

Відповідач позов не визнав, стверджуючи, що спірний автомобіль був придбаний на інтернет-аукціоні за межами України в пошкодженому стані, що виключає задоволення позову.

Поважна причина неявки відповідача в судове засідання 18.02.2025 відсутня.

Враховуючи викладене, спір вирішується судом на підставі наявних доказів.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав :

08.02.2024 року о 09 годині 20 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Ford Escape» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Кустанійська, буд. 7 на перехресті з вул. Літакова в м.Одесі не надав переваги в русі автомобілю марки «Mitsubishi Mirage» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався з правого боку та скоїв з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

08.03.2024 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/2772/24 відповідач визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Постанова набрала законної сили.

Власником пошкодженого автомобілю марки «Mitsubishi Mirage» реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_3 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ).

Позивач здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки правомірно (довіреність від 19.01.2024).

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Так, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України (постанова 3.12.2014 року, справа № 6-183цс14).

За висновком експерта ОСОБА_4 №64-24 від 08.04.2024 спірний автомобіль визнаний фізично знищеним, оскільки вартість його відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість цього автомобілю, тобто його ремонт є економічно необґрунтованим.

Експертом визначена вартість автомобілю до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Різниця між вартістю до та після дорожньо-транспортної пригоди становить 291 812,38 грн.

ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплатило позивачу страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності, обумовленої договором страхування - 160000 грн.

Різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою становить 131 812,38 грн.

Спірні кошти відповідачем в досудовому порядку не сплачені.

Відповідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 28 Закону 1961-ІV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно з пункту 30.1 ст. 30 Закону 1961-ІVтранспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з висновком про оцінку, виконаним оцінювачем відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 30.2 ст. 30 Закону 1961-ІVвстановлено, що власнику фізично знищеного транспортного засобу відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

В силу ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи надані докази, позивачем доведена протиправна, винна поведінка відповідача, яка перебуває в причино-наслідковому зв`язку із завданою шкодою.

Розмір майнової шкоди відповідачем не спростований.

Суд не бере до уваги доводи позивача, що автомобіль марки «Mitsubishi Mirage» реєстраційний номер НОМЕР_2 ввозився на територію України в пошкодженому стані, а отже і на момент ДТП був у невідновленому стані, оскільки :

-з наданих позивачем фотознімків з місця ДТП вбачається, що деталі автомобіля відсутні на фотознімках з інтернет-аукціону (переднє ліве крило, решітка радіатора, передній бампер) наявні в момент ДТП.

-зі схема ДТП УПП в Одеській області вбачається перелік зовнішніх (видимих) пошкоджень автомобілю, зокрема, деформація передньої частини автомобіля; капоту; переднього бамперу; переднього лівого та правого крила; бамперу; решітки радіатора; передньої лівої та правої фари.

-встановлені схемою ДТП зовнішні (видимі) пошкодження спірного автомобілю узгоджуються із пошкодженнями, зафіксованими експертом ОСОБА_4 при проведенні транспортно-товарознавчої експертизи, які відображені, зокрема, і у фототаблиці до експертного висновку.

При вирішенні спору суд враховує, що за статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, позов є доведеним позивачем, а спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права.

Судовий збір підлягає присудженню на користь позивача в порядку статті 141 ЦПК України.

Відповідно до ст.139 ЦПК розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

На підтвердження понесених витрат на залучення експерта позивачем надані :

- копію квитанції від 19.03.2024 року

- копію платіжної інструкції від 21.06.2024 року

Відповідно до ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат.

Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст. 141 ЦПК України, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом в будь-якому розмірі, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Разом із тим, при стягненні правничої допомоги як судових витрат судом за судовим рішенням враховується ряд чинників, визначених процесуальним законом.

Відповідно до ст.139 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

- ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надані :

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 5123 на ім`я Румянцева О.Г.

- копія з договору про надання правничої допомоги від 18.03.2024 р.

- ордер серії АН № 1431579.

- копія акту прийому передачі наданої правової допомоги №1 від 03.09.2024 року.

- копія квитанції №1 до Договору про надання правової допомоги від 30.05.2024 року.

- копію квитанції №2 до Договору про надання правової допомоги від 03.09.2024 року.

Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважає можливим присудження на користь позивача 10 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в відшкодування майнової шкоди - 131 812,38 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати :

-судовий збір 1318,12 грн.,

- витрати на залучення експерта 7000 грн.

-витрати на правничу допомогу 10 000 грн.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя Світлана МАРКАРОВА

Повний текст рішення виготовлений 4.03.2025

18.02.25