19.03.2025 Справа № 756/62/25
Унікальний номер 756/62/25
Номер провадження 2-о/756/143/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретаря судового засідання - Лисенко Д.О.,

за участі заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника- Усенка М.М.,

свідків - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Одинадцята київська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У січні 2024 року заявник ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Усенка М.М., звернулася до суду зі заявою, в якій просить суд встановити факт, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є онуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся заявника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 . Заявник єдиний спадкоємець, який звернувся до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини.

Проте, постановою нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з розбіжністю в документах, відсутні докази родинних відносин спадкоємця із спадкодавицею. Батьки заявника: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не перебували у шлюбі. В свідоцтві про народження заявника ОСОБА_1 зроблений запис про батька - ОСОБА_8 на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів моєї матері.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . На підставі заповіту дідуся ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 заявник набув право власності на частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом.

У зв?язку з вказаними обставинами, задля реалізації права заявника на спадщину виникла необхідність встановлення факту родинних відносин, що заявник є онуком ОСОБА_5 .

Рух справи

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 січня 2025 року заяву передано на розгляд судді Шролик І.С.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08 січня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено розгляд на 12 лютого 2025 року, витребувано в Одинадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №696/2024 щодо майна померлої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12 лютого 2025 року розгляд справи відкладено через не надходження матеріалів спадкової справи.

13 лютого 2025 року на виконання ухвали суду, надійшли матеріали спадкової справи.

В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заявлені вимоги, наполягали на їх задоволенні з підстав та мотивів зазначених у поданій заяві.

В судовому засіданні надали пояснення свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили той факт, що ОСОБА_6 за життя був батьком ОСОБА_1 , а ОСОБА_5 , відповідно бабуся.

Нотаріус Одинадцятої київської державної нотаріальної контори не з?явилася, про розгляд справи повідомлена судом належним чином.

Стаття 263 ЦПК України, передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін і дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення про задоволення заяви, з таких підстав.

Судом встановлено, що у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 виданого 16 лютого 2005 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьком вказано ОСОБА_8 , матір`ю ОСОБА_7 . З повного витягу з реєстру актів цивільного стану вбачається, що запис про батька- ОСОБА_8 зроблений на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що встановлено зі свідоцтва про смерть.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , встановлено, що батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

Згідно зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_1 набув у власність частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Друга частина квартири АДРЕСА_2 на праві власності за життя належала ОСОБА_5 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Таким чином судом на підставі досліджених письмових доказів та пояснень свідків встановлено, що ОСОБА_1 є онуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини після померлої бабусі ОСОБА_5 .

Постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори 05 листопада 2024 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири у зв`язку із розбіжністю в документах, рекомендовано звернутися до суду для вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як встановлено з копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцями, які прийняли спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу, є ОСОБА_1 .

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Наявними у матеріалах справи письмовими доказами, дослідженими фотосвітлинами, поясненнями свідків, доведений факт того, що заявник ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_5 .

Встановлення юридичного факту для заявниці має юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації ОСОБА_1 права на спадщину.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести факт родинних відносин і зазначені обставини перешкоджають подальшому здійсненню оформлення спадкових прав у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 5, 7, 8, 13, 81, 234, 256, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є онуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 березня 2025 року.

Суддя І.С. Шролик