Справа №443/385/25
Провадження №2-о/443/57/25
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

19 березня 2025 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сімєю,-

встановив:

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Лешега В.В. звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт проживання ОСОБА_1 разом з її матірю однією сімєю з 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1 .

Перевіривши матеріали заяви та додані до неї документи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст.315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану.

При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, роз`яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 3 цієї Постанови, у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 у справі № 632/580/17 викладено висновок про те, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

В обгрунтування поданої заяви представник заявниці зазначає, що встановлення даного факту необхідно заявниці для прийняття спадщини, оскільки ОСОБА_1 являється інвалідом ІІ групи пожиттєво з 2004 року, на день смерті матері була непрацездатною як по інвалідності так і по віку, тому має обов`язкову частку у спадковому майні, а саме на земельну частку (пай) розташовану на території Мельницької сільської ради Жидачівського району Львівської області.

Також судом встановлено, що у провадженні судді Жидачівського районного суду Львівської області Сливки С.І. перебуває цивільна справа №443/2209/24 за позовом ОСОБА_4 подану в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа територіальна громада села Буянів в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, про визнання за ОСОБА_2 права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 права на земельну частку (пай) розташовану на території Мельницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 2,34 кадастрових гектари.

Враховуючи вищезазначене, оскільки в заяві ОСОБА_1 зазначала про те, що встановлення юридичного факту, про який вона просить встановити, впливає на права третіх (заінтересованих) осіб, в провадженні Жидачівського районного суду Львівської області перебуває справа про визнання права власності на земельну частку (пай) розташовану на території Мельницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, суд приходить до висновку про те, що у цій справі наявний спір про право, а саме право власності на земельну частку (пай), внаслідок чого вказана заява не може розглядатися в порядку окремого провадження з огляду на імперативну вказівку закону.

Відповідна правова позиція міститься і в постановах Верховного Суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 760/13773/20 (провадження № 61-797св22) та від 31 травня 2023 року у справі № 591/134/22 (провадження № 61-1663св23).

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Таким чином, факт, встановити який просить заявниця, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви вбачається спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

З урахуванням викладеного, приходжу до переконання, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сімєю, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 293, 294, 315 ЦПК України, суддя,

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сімєю.

Роз`яснити заявниці її право на звернення з вимогами до суду в порядку позовного провадження.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення,

Суддя Р.Г. Равлінко