Справа № 303/2801/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 лютого 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого Джуги С.Д.

суддів Кожух О.А., Мацунича М.В.

з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мельник Павло Петрович, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 березня 2024 року у складі судді Гутій О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Іванчова Наталія Сергіївна про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Іванчова Наталія Сергіївна про визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Косино, Мукачівського району померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме будинок АДРЕСА_1 .

Спадкоємці першої черги на належне померлій нерухоме майно відсутні. Вона була одружена з ОСОБА_4 , який помер до неї, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дітей у них не було. Спадкоємцями другої черги є рідний брат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживав разом з померлою сестрою в одному будинку та фактично прийняв спадщину, однак за оформленням не звертався.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер також ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), на момент смерті був розлучений. Спадкоємцями першої черги за померлим ОСОБА_6 є троє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Зазначає, що на момент смерті ОСОБА_5 фактично проживав та був зареєстрований з позивачем ОСОБА_1 за однією адресою АДРЕСА_2 . Відтак, позивач вважається такою, що прийняла спадщину за батьком.

У січні 2023 року між позивачем та ОСОБА_2 трапився конфлікт, в якому остання стверджувала про належність спадкового будинку їй.

ОСОБА_2 є донькою рідного брата матері ОСОБА_3 - ОСОБА_9 . Вважає, оскільки спадкоємцем за померлою ОСОБА_3 був її брат, що входив до другої черги спадкоємців та фактично прийняв спадщину, відповідач не могла успадкувати майно. Будь яких повідомлень про оформлення спадкових прав ніхто з родини ОСОБА_10 не отримував.

З інформаційної довідки № 322240633 від 08.02.2023 року вбачається, що ОСОБА_2 набула у власність будинок АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину № 566 від 03.08.2021 року, виданого приватним нотаріусом МРНО Іванчовою. Н.С

За вказаних обставин позивач просила визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину № 566 від 03.05.2021 року, видане приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Іванчовою Наталією Сергіївною щодо будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 березня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

В уточненій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мельник П.П., просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлений позов, вирішити у порядку ч.8 ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заявленого позову, не дав їм належної правової оцінки, та безпідставно відмовив у заявленому позові. Зокрема, апелянт вказує на те, що обставини прийняття спадщини батьком заявника - ОСОБА_5 за сестрою ОСОБА_3 підтверджені належними та допустимими доказами.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час, місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_10 ) є донькою померлого ОСОБА_5 (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.03.2021 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 13).

Згідно копії спадкової справи № 25/2021, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_3 , що міститься в матеріалах цивільної справи, до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Іванчової Н.С., після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка є двоюрідною сестрою померлої, що підтверджується відповідними документами, які містяться в матеріалах спадкової справи (а.с. 78-101).

З копії спадкової справи вбачається, що 14.12.2018 року державним нотаріусом Мукачівської районної державної нотаріальної контори Шпеник М.Ю. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 1-1046, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_9 (1947 року народження), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 є донька ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 102).

Також, 14.12.2018 року державним нотаріусом Мукачівської районної державної нотаріальної контори Шпеник М.Ю. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 1-1047, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_9 (1947 року народження), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , є донька ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з земельної ділянки, що знаходиться за адресою: с.Косино, урочище «Вовковиця», Мукачівського району (а.с. 103).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.08.2021 року житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 (а.с.113-116).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08.12.2020 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 82).

Відповідно до довідки, виданої Чинадіївської селищною радою №1236/06-17 від 18.06.2021 року, яка міститься в спадковій справі № 25/2021, слідує, що згідно погосподарської книги Обавської сільської ради № 9 на день смерті ОСОБА_3 , яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованих осіб не було (а.с. 87).

Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

03 серпня 2021 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Іванчовою Н.С. видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 566, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 (1971 року народження), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , є її двоюрідна сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 130-131).

Також, 03 серпня 2021 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Іванчовою Н.С. видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 567, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 (1971 року народження), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , є її двоюрідна сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається із земельної ділянка, що знаходиться за адресою: с.Косино, урочище «Вовковиця», Мукачівського району (а.с. 132-133).

18 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Іванчовою Н.С. видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 948, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 (1971 року народження), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , є її двоюрідна сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається із земельної ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 154-155).

Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч.1 та ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого статтею 1270 цього Кодексу , він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі статтями 1261-1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Свідоцтво про право на спадщину - це документ, який посвідчує перехід права власності на спадкове майно від спадкодавця до спадкоємців. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується оформлення спадкових прав.

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1298 ЦК України).

Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (ч.1 ст.1301 ЦК України).

З аналізу даної статті слідує, що заявляти вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину може будь-яка особа, цивільні права чи інтереси якої порушені видачею свідоцтва про право на спадщину. При цьому оспорювання свідоцтва про право на спадщину відбувається тільки за ініціативою заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимоги про визнання його недійсним (позов про оспорювання свідоцтва).

У постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження №61-12290св18), від 14 травня 2018 року у справі № 296/10637/15-ц (провадження № 61-2448св18) та від 23 вересня 2020 року у справі № 742/740/17 (провадження № 61-23св18) Верховний Суд виклав правові висновки, відповідно до яких свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , заповіту не залишила. Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки до нього та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: с.Косино, урочище «Вовковиця», Мукачівського району.

Відповідачка ОСОБА_2 є донькою рідного брата матері ОСОБА_3 ОСОБА_9 , належить до п`ятої черги спадкоємців, прийняла спадщину у встановлений законом строк та відповідно їй були видані свідоцтва про права на спадщину за законом.

Обгрунтовуючи заявлений позов, позивач як на підставу для скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, посилається на те, що спадкоємцем за ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_9 ) є її брат ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_8 ), який входив до складу другої черги спадкоємців та фактично прийняв спадщину, а оскільки ОСОБА_1 на час смерті батька ОСОБА_5 , який фактично проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 проживала разом, а тому вважається такою, що прийняла спадщину за батьком.

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги дані доводи позивача, оскільки такі спростовується матеріалами спадкової справи, в якій відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , і тому прийняв спадщину за сестрою.

З довідки, виданої Чинадіївської селищною радою №1236/06-17 від 18.06.2021 року, яка міститься в спадковій справі № 25/2021, слідує, що згідно погосподарської книги Обавської сільської ради № 9 на день смерті ОСОБА_3 , яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованих осіб не було.

Довідка Чинадіївської селищної ради від 20.02.2023 року № 977/06-23/02, де зазначено, що ОСОБА_5 фактично проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на яку посилається позивач, не є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом, який підтверджує факт проживання ОСОБА_6 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на день її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ).

З копії паспорту ОСОБА_5 вбачається, що він був постійно прописаний, а саме з 15.06.1977року у будинку АДРЕСА_2 .

Окрім того, у поданому позові позивач вказує, що на момент смерті (17.03.2021) ОСОБА_5 фактично проживав та був зареєстрований з позивачем за однією адресою - АДРЕСА_2 .

З наведених обставин можна дійти висновку, що ОСОБА_5 з 15.06.1977року був фактично зареєстрований та фактично проживав у будинку АДРЕСА_2 , а не в будинку разом із спадкодавцем ОСОБА_3 .

Батько позивача ОСОБА_5 , як спадкоємець другої черги за померлою сестрою ОСОБА_3 , не подав нотаріусу у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини за померлою ОСОБА_3 , не був зареєстрований та не проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , а тому спадщину за нею не прийняв. Позивачка, у зв`язку з цим також не має жодних прав на спадкове майно за померлою ОСОБА_3 .

З врахуванням наведених обставин суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що позивачем не доведено, що видачею відповідачу свідоцтва про право на спадщину за померлою ОСОБА_3 на будинок АДРЕСА_1 порушено її законні права та інтереси, та обґрунтовано відмовив у заявленому позові.

Таким чином суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно відмовив у заявленому позові. Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.

Рішення судом ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування чи зміни не має.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мельник Павло Петрович,залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 04 березня 2025 року.

Головуючий:

Судді: