ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/17535/24

Провадження № 22-ц/820/295/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Чебан О.М.,

за участю представників відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 листопада 2024 року (суддя Стефанишин С.Л.) за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в :

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 10.07.2003 року працювала на підприємствах залізничного транспорту, правонаступником яких є АТ «Укрзалізниця», з 27.05.2019 року - на посаді майстра дільниці зовнішнього та внутрішнього миття та прибирання пасажирських вагонів виробничого підрозділу вагонна дільниця станції Хмельницький філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця». 16 грудня 2022 року позивачку було звільнено з роботи на підставі п.3 ст.40 КЗпП України. Однак, в день звільнення роботодавцем не були виплачені всі належні позивачці суми, а саме, 20.12.2022 року виплачено 32396,94 грн. заробітної плати, проте не була виплачена премія в сумі 3385,83 грн., зі слів керівництва, у зв`язку з оголошенням позивачці догани від 09.12.2021 року.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2024 року у справі №686/7121/23 стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 542,23 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за один робочий день - 19.12.2022 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 лютого 2024 року, у справі №686/6019/22, визнано незаконним та скасовано наказ №26/с від 09.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності із накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

15 березня 2024 відповідачем виплачено позивачці 3385,83 грн. премії шляхом перерахування на банківський рахунок згідно рішення Хмельницького апеляційного суду по справі №686/6019/22 від 26.02.2024 року.

На думку позивачки, право на отримання премії у розмірі 3385,83 грн. належало їй на день звільнення, проте ці кошти не були отримані нею своєчасно через винні дії відповідача, а тому відповідач не може бути звільнений від відповідальності перед позивачем за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасної виплати цих коштів.

ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що оскільки спір у справі №686/6019/22 вирішено на її користь та виплата премії здійснена у повному обсязі, середній заробіток за час затримки слід стягнути не частково, а повністю, але не більш як за шість місяців.

Враховуючи викладене, позивачка просила суд стягнути з АТ «Укрзалізниця» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.12.2022 року по 17.06.2023 року в сумі 69947,67 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 листопада 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позбавлення позивачки преміальної оплати за грудень 2021 року не пов`язано з її остаточним розрахунком при звільненні, а тому немає законних підстав визначати розрахунок заробітної плати у день звільнення як затримку, через відсутність у таких розрахунках преміальної оплати. Остаточний розрахунок при звільненні, не може включати в себе суму щомісячної преміальної оплати, а саме за грудень 2021 року, яка на момент звільнення позивачки 16 грудня 2022 року не є предметом ані затримки розрахунку при звільненні, ані предметом заборгованості роботодавця перед позивачкою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, неправильно застосовано ч.ч.1,2 ст.117 КЗпП України та не враховано висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 21.02.2024 року у справі №191/2910/21. Вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на постанову Хмельницького апеляційного суду від 14.03.2024 року у справі №686/7121/23, оскільки у цій справі правомірність притягнення до дисциплінарної відповідальності, внаслідок якої ОСОБА_1 позбавлена премії, - не є предметом спору і ці питання судом не досліджувались. Вважає висновки суду про недобросовісність позивача необґрунтованими та такими, що спростовуються рішеннями судів, якими визнано незаконність дій та рішень відповідача. Також невірним є висновок суду щодо неправильного розрахунку позивачкою середнього заробітку, а саме, щодо включення вихідних днів 17 та 18 грудня 2022 року, оскільки у позовній заяві позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 20.12.2022 року по 17.06.2023 року в сумі 69947,67 грн. На думку апелянта, у даній справі слід враховувати висновки Верховного Суду викладені у постанові від 30.04.2024 року у справі №400/8493/23. В день звільнення позивачці не було виплачено 3385,83 грн. премії у зв`язку з винесенням догани наказом АТ «Укрзалізниця» №26/с від 09.12.2021 року, який визнано незаконним та скасовано рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07.08.2023 року. Оскільки спір вирішено на користь позивача і виплата премії здійснена в повному обсязі, то середній заробіток за весь час затримки слід стягнути не частково, а повністю, але не більше як за шість місяців.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача АТ «Укрзалізниця» не погоджується із доводами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що позбавлення позивачки премії не пов`язано з її остаточним розрахунком про звільненні. На дату звільнення позивачки, у справі про скасування наказу про оголошення догани не було винесено рішення. Заперечує проти твердження позивачки про те, що вона дізналась про позбавлення премії за грудень 2021 року зі слів роботодавця, оскільки з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності і оголошення догани була ознайомлена під підпис, а також обізнана про заробітну плату із січня 2022 року, в якій складовою частиною мала би бути преміальна оплата за попередній місяць.

В судове засідання апелянтка ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Представники відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її відхилити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10.07.2003 року працювала на підприємствах залізничного транспорту, правонаступником яких є АТ «Укрзалізниця», з 27.05.2019 - на посаді майстра дільниці зовнішнього та внутрішнього миття та прибирання пасажирських вагонів виробничого підрозділу вагонна дільниця станції Хмельницький філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 .

16 грудня 2022 року наказом начальника виробничого підрозділу вагонної дільниці станції Хмельницький філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» №111/ос від 16.12.2022 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, підстава: наказ №24/с від 12.12.2022 про оголошення догани за неналежне виконання посадових обов`язків, акт службового розслідування від 15.12.2022 р., протокол оперативної наради від 16.12.2022 р.

20 грудня 2022 року позивачці виплачено на банківський рахунок 32396,94 грн. заробітної плати відповідно до платіжної відомості №378 від 19.12.2022 року.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2024 року у справі №686/7121/23 було скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.12.2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 542,23 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за один робочий день - 19.12.2022 року.

Згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 лютого 2024 року, у справі №686/6019/22, визнано незаконним та скасовано наказ начальника виробничого підрозділу вагонної дільниці станції Хмельницький філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» Іванова В.Г. №26/с від 09.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності із накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

15 березня 2024 року відповідачем виплачено позивачці 3385,83 грн. премії шляхом перерахування на банківський рахунок згідно рішення Хмельницького апеляційного суду по справі №686/6019/22 від 26.02.2024, що підтверджується даними платіжної інструкції АТ «Ощадбанк» №171529 від 15.03.2024 року.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України (тут і далі в редакції на час виникнення спірних правовідносин) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Згідно з частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За змістом статті 117 КЗпП підставою відповідальності власника за затримку розрахунку при звільненні є склад правопорушення, який включає два юридичних факти: порушення власником строку розрахунку при звільненні та вина власника.

При цьому належними звільненому працівникові сумами необхідно розуміти всі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Матеріалами справи підтверджено, що 15 березня 2024 року відповідач здійснив виплату позивачу грошових коштів у сумі 3385,83 грн.

Ці грошові кошти виплачені АТ «Укрзалізниця» від 15 березня 2024 року є премією, нарахованою ОСОБА_1 за грудень 2021 року. У свою чергу, зазначена виплата проведена АТ «Укрзалізниця» у зв`язку зі скасуванням рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 лютого 2024 року у справі № 686/6019/22, наказу АТ «Укрзалізниця» від №26/с від 09.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Вказаним рішенням суду встановлено незаконність дій відповідача при притягненні ОСОБА_1 09 грудня 2021 року до дисциплінарної відповідальності.

Отже, право на отримання премії у розмірі 3385,83 грн. належало позивачу на день звільнення. Ці грошові кошти не були отримані нею своєчасно через винні дії відповідача, що підтверджено судовим рішенням. Відповідно відповідач не може бути звільнений від відповідальності перед позивачем за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасної виплати цих коштів, як помилково вважав суд першої інстанції.

Проте, постановою Хмельницького апеляційного суду від 12 лютого 2025 року справа №686/1741/23, позов ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» треті особи - начальник виробничого підрозділу вагонна дільниця станції Хмельницький філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» Іванов Володимир Георгійович, Первинна профспілкова організація працівників ПАТ «Українська залізниця» про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано накази начальника виробничого підрозділу вагонної дільниці станції Хмельницький філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» Іванова В.Г. від 12 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності із накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді догани та від 16 грудня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України з роботи.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді майстра дільниці зовнішнього та внутрішнього миття та прибирання пасажирських вагонів виробничого підрозділу вагонної дільниці станції Хмельницький Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 327814,6 грн. з яких необхідно провести утримання податку з доходу фізичних осіб й інших обов`язкових платежів та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2912цс16, за порушення трудових прав працівника при одному звільненні неможливо одночасно застосувати стягнення середнього заробітку як за статтею 117 КЗпП України, та і за статтею 235 цього Кодексу, тобто подвійне стягнення середнього заробітку, оскільки це буде неспівмірно з правами працюючого працівника, який отримує одну заробітну плату. У правилах статей 117, 235 КЗпП України йдеться про відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час одного й того ж прогулу працівника задля компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування, тому застосовуються правила тієї норми, яка регулює більш тривале порушення трудових прав позивача.

Зазначеною постановою Хмельницького апеляційного суду, ОСОБА_1 поновлена на роботі, відповідно до статті 235 КЗпП України з відповідача на її користь стягнуто за період вимушеного прогулу з 17 грудня 2022 року по 11 лютого 2025 року, що склало 562 робочих дні, середній заробіток за час вимушеного прогулу 327814,60 грн., відтак підстави для застосування правил 117 КЗпП України не вбачається.

З огляду на зазначене, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є правильним, однак мотивувальна частина рішення суду підлягає зміні в редакції цієї постанови.

Оскільки змінено лише мотивувальну часину рішення суду першої інстанції, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 листопада 2024 року змінити виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 березня 2025 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк