Провадження № 2/369/1148/25
20.03.2025 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І. О.,
при секретарі Маснюк А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
У листопаді 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 24 березня 2023 року між позивачем (позикодавець) та відповідачем (позичальник) було укладено договір позики (надалі Договір), за яким відповідач отримав у борг від позивача 4 000 доларів США.
Згідно п.2.1 Договору позикодавець має право на одержання від позичальника 50% від суми позики в розмірі 2000 доларів США за три місяці з дня оформлення договору. Згідно п.3.1 Договору позика повертається частинами відповідно до такого графіку: 1 частина 2000 доларів США з 22 травня 2023 року до 01 червня 2023 року, 2 частина 4000 доларів США до 24 липня 2023 року. Згідно п.3.3 Договору позичальник сплачує належні Позикодавцю проценти одночасно з поверненням позики. Згідно акту приймання-передачі майна позичальник отримав від позикодавця 4000 доларів США.
Як зазначає позивач, у встановлений у договорі строк відповідач борг не повернув. На пропозиції позивача повернути борг, відповідач не реагує належним чином, уникає будь-якого спілкування з цього приводу.
Так, оскільки на час звернення до суду відповідач борг не повернув, чим порушив свої зобов`язання за Договором, позивач звертається до суду та просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 основний борг у сумі 146 316,00 грн., проценти за користування позикою 73 158 грн., а всього 219 474,00 грн. боргу.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В. від 07 листопада 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. щодо повторного автоматичного розподілу справи № 911 від 21 серпня 2024 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 21 серпня 2024 року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Фінагеєвій І.О.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 серпня 2024 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.
У судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками не отримав, вказана кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 24 березня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до п.п. 1 якого, позикодавець передає у власність позичальнику власні грошові кошти в розмірі 4 000 доларів США, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму позики з відсотком.
Згідно п.п.2.1 Договору, позикодавець має право на одержання від позичальника 50% від суми позики в розмірі 2000 доларів США за три місяці з дня оформлення договору. Позикодавець надає позику одночасно з підписанням договору (п.п. 2.2. Договору). Позикодавець передає всю позику одноразово (п.п. 2.4. Договору).
Згідно п.п.3.1 Договору, позика повертається частинами відповідно до такого графіку: 1 частина - 2000 доларів США з 22 травня 2023 року до 01 червня 2023 року. 2 частина 4000 доларів США до 24 липня 2023 року.
Згідно п.п.3.3 Договору позичальник сплачує належні Позикодавцю проценти одночасно з поверненням позики.
Відповідно до п. 1.1. Акту приймання-передачі майна до договору позики від 24 березня 2023 року, цим Актом підтверджується факт передання Позикодавцем у власність Позичальнику 4000 доларів США.
Станом на час ухвалення рішення суду не надано доказів щодо виконання/часткового виконання ОСОБА_2 умов договору позики та повернення грошових коштів.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
Даних, які б свідчили про повернення відповідачем всієї суми заборгованості позивачу згідно з договором позики від 24 березня 2023 року судом не встановлено.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідачем не надано суду доказів того, що договір позики, який укладено між сторонами є нечинними, його дійсність не спростована. Позову про визнання правочину недійсним (удаваним) відповідач не подавав, відповідних судових рішень щодо встановлення таких обставин суду не надано. З огляду на положення цивільного законодавства даний правочин є укладеним, нікчемним законом не визнаний.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відтак, у справі встановлено, що відповідач договірні зобов`язання не виконав, а тому за вимогою позивача суд вважає необхідним стягнути на його користь борг у сумі 146 316,00 грн. та проценти за користування позикою 73 158 грн., що разом складає 219 474,00 грн. боргу.
А відтак, враховуючи вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду, та заявлення позивачем вимоги про стягнення боргу саме в національній валюті, з ціллю уникнення двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово, суд вважає, що відсутні підстави для зазначення у рішенні еквіваленту суми боргу у доларах США.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 195,00 грн.
Відповідно до ст.ст. 203, 549, 551, 625, 1046, 1049 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 219 474 (двісті дев`ятнадцять тисяч чотириста сімдесят чотири) грн 00 коп., з яких: 146 316,00 грн. сума основного боргу, 73 158,00 грн. проценти за користування позикою
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 195 (дві тисячі сто дев`яносто п`ять) грн. 00 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Суддя Інна ФІНАГЕЄВА