Справа № 683/3406/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Цішковського В.А.

з участю секретаря Васічевої О.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинові цивільну справу № 683/3406/24, номер провадження 2/683/154/2025 за позовом ОСОБА_1 до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

28 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Віхерко Н.О. звернулася в суд з позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, в якому просить визнати право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площе 0,4824 га, в тому числі земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:004:0528, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), і земельну ділянку площею 0,2324 га, кадастровий номер :02:004:0529, для ведення особистого селянського господарства, та розташований на ній житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 побудоване у 1980 році ОСОБА_2 . Право власності на вказаний житловий будинок було оформлено на ім`я голови колгоспного двору ОСОБА_2 , про що 28.12.1988 року видано свідоцтво про право власності на житловий будинок. Вказаний житловий будинок є майном колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року членами цього колгоспного двору були ОСОБА_2 голова двору та ОСОБА_3 член двору, а тому спірне будинковолодіння було їх спільною сумісною власністю і кожен з них мав рівну частку у ньому по 1/2 частині.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її син ОСОБА_3 , у встановленому законом порядку, але не оформив своє спадкове право на 1/2 частину будинковолодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житлового будинку по АДРЕСА_1 . Після його смерті спадщину прийняв його брат ОСОБА_4 , який не оформив своє спадкове право на будинок, але приватизував земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований зазначений житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла, а саме: земельна ділянка площе 0,4824 га, в тому числі земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:004:0528, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), і земельна ділянка площею 0,2324 га, кадастровий номер :02:004:0529, для ведення особистого селянського господарства, та розташований на ній житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв його син ОСОБА_5 , який оформив своє спадкове право на частину спадкового майна.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер в м. Єнакієве Донецької області ОСОБА_5 , після смерті якого спадщину прийняв його двоюрідній брат ОСОБА_1 , який має право на спадщину за законом.

Оскільки, єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину є ОСОБА_1 , тому до нього перейшло в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 право на будинковолодіння по АДРЕСА_1 із земельними ділянками.

При зверненні до нотаріуса з питань оформлення спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно через відсутність довідки про склад зареєстрованих осіб на день смерті ОСОБА_5 , а також те, що житловий будинок відноситься до суспільної групи «колгоспний двір», а свідоцтво про право власності на цей будинок видано лише на ім`я ОСОБА_2 , яка була не єдиним членом майна цього колгоспного двору.

Оскільки вказані обставини є перешкодою в оформленні його прав на спадкове майно, тому ОСОБА_1 звернувся за захистом своїх прав до суду.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задоволити.

Відповідач Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, проти задоволення позову не заперечує.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , побудований у 1980 році та відноситься до суспільної групи колгоспний двір.

28 грудня 1988 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_2 , видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , та зазначено, що він належить колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_2 .

Цього ж дня право власності ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок зареєстровано у Хмельницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №1 під реєстровим №40.

Згідно виписки з погосподарської книги за 1991-1995 роки №6 с. Старий Остропіль, наданої сільським головою Соломіном Ю. за № 450 від 09.06.2024 року, житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , відноситься до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 року головою цього колгоспного двору була ОСОБА_2 , а членом колгоспного двору являлась її син ОСОБА_3 .

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15.04.1991 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст.86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;

- згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Оскільки житловий будинок по АДРЕСА_1 належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15.04.1991 року членами цього колгоспного двору були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/2 частині (1 : 2=1/2).

Отже, частка ОСОБА_2 у спірному будинковолодінні становила 1/2 частину. Інша 1/2 частина будинковолодіння належала ОСОБА_3 , як члену майна колгоспного двору.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст.525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

За змістом чч. 1, 2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла в с. Старий Остропіль Старокостянтинівського району Хмельницької області ОСОБА_2 .

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №79112724 від 12.11.2024 року спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 не заводилась.

Крім того, за інформацією з Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №2780/01-18 від 13.11.2024 року спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 у період з 1992 року по 2004 рік не заводилась.

Так, син померлої ОСОБА_3 прийняв спадщину у встановленому законом порядку, але не оформив своє спадкове право на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 .

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер в с. Старий Остропіль Старокостянтинівського району Хмельницької області ОСОБА_3 .

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №79112764 від 12.11.2024 року спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 не заводилась.

Крім того, за інформацією з Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №2780/01-18 від 13.11.2024 року спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 у період з 1999 року по 2004 рік не заводилась.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв його брат ОСОБА_4 , який не оформив своє спадкове право на будинковолодіння, але приватизував земельну ділянку за АДРЕСА_1 , на якій розташований зазначений житловий будинок.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 статті 1261 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 помер в с. Старий Остропіль Старокостянтинівського району Хмельницької області ОСОБА_4 .

31 травня 2011 року за заявою ОСОБА_5 , який є сином ОСОБА_4 , про прийняття спадщини за законом Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №398/2011 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 . 31.01.2012 року на ім`я ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належні померлому ОСОБА_4 право на грошові вклади.

Отже, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на яку має право після смерті брата ОСОБА_3 , а також земельна ділянка площе 0,4824 га, в тому числі земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:004:0528, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), і земельну ділянку площею 0,2324 га, кадастровий номер :02:004:0529, для ведення особистого селянського господарства, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 757386, виданого Староостропільсько сільською радою на підставі рішення Староостропільської сільської ради від 02.04.2003 року за №3.

Відповідно до ч.1 ст.1265 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частину спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 прийняв його син ОСОБА_5 , проте не оформив все спадкове майно, оскільки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 помер в м. Єнакієве Донецької області.

04 червня 2024 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №272/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5 та у встановленому законом порядку прийняла спадщину.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №272/2024 заведеної 04.06.2024 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5

До складу спадщини після смерті ОСОБА_5 увійшло також наступне нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на який мав право його батько ОСОБА_4 після смерті свого брата ОСОБА_3 , а останній в свою чергу мав право на нерухоме майно, а саме на 1/2 частина в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 + 1/2 частина, як член майна колгоспного двору; земельна ділянка площе 0,4824 га, в тому числі земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:004:0528, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), і земельну ділянку площею 0,2324 га, кадастровий номер :02:004:0529, для ведення особистого селянського господарства, яка була прийнята в порядку спадкування після смерті брата ОСОБА_3 , проте ОСОБА_4 не оформив своє спадкове право на будинковолодіння, проте приватизував земельну ділянку за АДРЕСА_1 , на якій розташований зазначений житловий будинок, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 757386 від 24.06.2003 року. Після смерті ОСОБА_4 право на спадкове майно прийняв його син ОСОБА_5 , проте не оформив у повному обсязі спадкове майно, оскільки помер в м. Єнакієве Донецької області.

11 жовтня 2024 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено ОСОБА_1 в оформленні спадщини на вищезазначене будинковолодіння та земельну ділянку, через відсутність довідки про склад зареєстрованих осіб на день смерті ОСОБА_5 , а також через те, що зі змісту наданої копії цього свідоцтва вбачається, що житловий будинок є майном колгоспного двору, яке належить усім членам колгоспного двору, а не лише ОСОБА_2 , яка була головою цього двору.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Досліджені судом докази свідчать про те, що будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 було побудовано у 1980 році, відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого станом на 15.04.1991 року були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а тому суд вважає за можливе визнати за позивачем, який є єдиним спадкоємцем майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Єнакієве Донецької області ОСОБА_5 , в порядку спадкування за законом право власності на зазначене будинковолодіння та земельну ділянку.

З огляду на викладене, за ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку площе 0,4824 га, в тому числі земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:004:0528, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), і земельну ділянку площею 0,2324 га, кадастровий номер :02:004:0529, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Оскільки відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування, тому судові витрати слід віднести на рахунок позивачки.

Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площе 0,4824 га, в тому числі земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:004:0528, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), і земельну ділянку площею 0,2324 га, кадастровий номер :02:004:0529, для ведення особистого селянського господарства, та розташований на ній житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, місце знаходження: вул. Центральна, 2/14 с. Старий Остропіль Хмельницького району Хмельницької області, .

Суддя: