Справа №639/1126/25
Провадження №2/639/836/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Жовтневий районний суду м. Харкова у складі головуючого судді Труханович В.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зобов?язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2025 року до суду звернувся з позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зобов?язання вчинити певні дії, відповідно до якої просив суд: відновити порушене право відмовитись від односторонньої угоди та зобов?язати КП «Харківські теплові мережі» видалити персональні дані з абонентської бази комунального підприємства; притягнути заступника директора ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, застосувавши норму п. 6-1 ст. 24 КУпАП суспільно корисні роботи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зобов?язання вчинити певні дії залишено без руху. Надано строк для усунення вказаних недоліків.

На виконання вимог ухвали суду від позивача надійшла заява.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зобов?язання вчинити певні дії залишено без руху. Надано строк для усунення вказаних недоліків.

19 березня 2025 року на виконання вимог ухвали суду надійшла заява.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, приходить до наступного висновку.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині першій статті 8, статті 21, частині першій статті 24 Конституції України.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, як зазначено у частинах першій, другій статті 55 Конституції України.

Саме суд здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості звернутися з відповідною заявою до компетентного суду.

Судовий захист є одним з найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої статті 55, статті 124 Конституції України.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (зі змінами) суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

У частинах першій та третій статті 3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право». Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, як суб`єкт цивільних, земельних, сімейних правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 він просить, зокрема притягнути заступника директора Черненко Д. до адміністративної відповідальності, застосувавши норму п. 6-1 ст. 24 КУпАП суспільно корисні роботи.

Так, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП)

Збирання доказів при вжитті заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень, на основі чого складаються адміністративні протоколи - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 Кодексу.

Суд зазначає, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

В свою чергу, позивач у своїй заяві просив притягнути заступника директора Черненко Д. до адміністративної відповідальності, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За змістом п. 1.ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у відкритті провадження в частині вимог позивача щодо притягнення заступника директора Черненко Д. до адміністративної відповідальності, оскільки вирішення цього питання не підлягає вирішенню у межах цивільного судочинства, а вирішується іншими компетентними органами.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зобов?язання вчинити певні дії, в частині зобов?язання КП «Харківські теплові мережі» видалити персональні дані з абонентської бази комунального підприємства, суд зазначає наступне.

Позовна заява подана з додержанням вимог ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Справа підсудна Жовтневому районному суду м. Харкова.

Підстави, визначені статтями 185-186 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Пунктом 4 ч.2 ст. 187 ЦПК України передбачено при постановленні ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі вирішення питання за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатись справа.

Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи вказані у ст. 274 ЦПК обставини, суд приходить до висновку, що вищезазначена позовна заява підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження за правилами, передбаченими Главою 10 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 19, 175-178, 186, 187, 190, 191, 274 - 279, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зобов?язання вчинити певні діїв частині притягнення заступника директора Черненко Д. до адміністративної відповідальності відмовити.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зобов?язання вчинити певні дії. Призначити судове засідання на 14 квітня 2025 року о 10.30 год. в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова, кабінет 23. В судове засідання викликати сторони по справі. Запропонувати відповідачаму 15-денний строк з дня вручення даної ухвалинадіслати одночасно:

-суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову;

-позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам копію відзиву та доданих до нього документів.

-відзив повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.

Роз`яснити відповідачам, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити справу за наявними матеріалами. Запропонувати позивачу подати відповідь на відзив, а відповідачам заперечення у строк десять днів з дня вручення відзиву чи відповіді на відзив. Відповідь на відзив та заперечення повинні відповідати вимогам, встановленим ч.3-5 ст. 178 ЦПК України для відзиву. Інформацію щодо справи, що розглядається учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет за адресою: http://jv.hr.court.gov.ua/sud2012/ Визначити відповідачам строк для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження п`ять днів з дня вручення ухвали. Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею. Ухвала оскарженню не підлягає Повний текст ухвали складено 20.03.2025

Суддя В.В. Труханович