Провадження № 2-сз/127/23/25
УХВАЛА

14 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Іщук Т. П., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Головеньком В. П., про повернення судового збору у справі №127/25936/24,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі Органу опіки та піклування Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав, зміну розміру аліментів, заборону вчиняти певні дії.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2024 року задоволено заяву позивача та залишено його позов без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (за заявою особи).

Вказана ухвала не оскаржена і є чинною.

Представник позивача через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» звернувся до суду з заявою про повернення сплаченого позивачем судового збору на загальну суму 2422,40 грн, згідно квитанції від 26 липня 2024 року (банк платника: АТ КБ «Приватбанк»), за подання вказаного позову в частині двох немайнових вимог про позбавлення батьківських прав та заборону вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Тобто, за змістом цієї норми, залишення позовної заяви без розгляду за заявою особи відноситься до випадків, коли судовий збір не повертається, що узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 11 січня 2022 року у справі №449/1290/20 (провадження № 61-18698св21).

Зважаючи, що суд залишив позовну заяву без розгляду за заявою позивача, про що постановлена ухвала, тому суд не вбачає підстав для повернення йому судового збору, відповідно заява задоволенню не підлягає.

Щодо заявленої заявником вимоги про видачу йому довідки про повернення судового збору, то суд зауважує на відсутність будь-яких обґрунтувань в цій частині вимог та підстав їх розгляду судом у порядку ст. 133 ЦПК України. Одночасно, слід звернути увагу заявника, в разі наявності підстав, на порядок повернення (перерахування) помилково або надміру сплачених коштів до місцевого і державного бюджетів, що регулюється наказом Мінфіну України від 03 вересня 2013 року №787, зі змінами.

Керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. 133, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданій її представником адвокатом Головеньком В. П., про повернення судового збору по справі №127/25936/24 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: