Справа № 456/3068/24 Головуючий у 1 інстанції: Равлінко Р. Г.
Провадження № 22-ц/811/3579/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

без участі сторін,розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справуза апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, 04 червня 2021 року за власним волевиявленням, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на сайті ТзОВ «Мілоан» https://miloan.ua/, ОСОБА_1 подала заявку на отримання кредиту №101439116.

Законодавством України передбачено оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. ТзОВ «Мілоан» було направлено відповідачці електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору №101439116 від 04 червня 2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідачки на офіційному веб-сайті.

Таким чином відповідачка уклала договір про споживчий кредит №101439116 від 04 червня 2021 року з ТзОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачці були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 6 000 грн.

14 вересня 2021 року згідно умов договору відступлення права №08Т, ТзОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №101439116 від 04 червня 2021 року на користь ТОВ «Діджи фінанс», а відповідно позивач набув право вимоги за вказаним кредитним договором до відповідачки.

Згідно договору відступлення права вимоги, сума боргу перед новим кредитором становить 19 470,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6 000 грн, заборгованість за відсотками становить 12 330 грн, заборгованість за комісійними винагородами становить 1 140 грн.

Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідачки, зазначену в кредитному договорі №101439116 від 04 червня 2021 року було направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи фінанс», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору №101439116 від 04 червня 2021 року. Не зважаючи на це, позичальник не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором №101439116 від 04 червня 2021 року.

Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи фінанс» заборгованість за кредитним договором №101439116 від 04 червня 2021 року у розмірі 19 470,00 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2024 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» заборгованість за кредитним договором №101439116 від 04.06.2021 в сумі 9 390 (дев?ять тисяч триста дев?яносто) гривень, витрати на сплату судового збору в розмірі 1 168 (одна тисяча сто шістдесят вісім) гривень 08 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 446 (одна тисяча чотириста сорок шість) гривень 60 копійок, а всього разом стягнути 12 004 (дванадцять тисяч чотири) гривні 68 копійок.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 553 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят три) гривні 41 копійка.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс».

В апеляційній скарзі не погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України не надано суду доказів, що строк кредитування за договором № 101439116 від 04 червня 2021 року був автопролонгований кредитодавцем відповідно до п. 2.3 договору, тому строк кредитування становив 15 днів.

Наголошує на тому, що умовами договору про споживчий кредит № 101486121 від 04 червня 2021 року сторони передбачили порядок продовження строку договору, а також погодили умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

Таким чином, відповідно до умов договору, строк кредитування пролонговувався та максимально міг бути продовженим на 60 днів (до 18 серпня 2021 року), а тому проценти за користування кредитом слід нараховувати на 15 днів (строк початкового кредитування) + 60 днів (15 днів продовження (пролонгації) строку кредитування на пільгових умовах + 45 днів продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах).

Звертає увагу, що позивачем долучено відомості про щоденні нарахування та погашення за договором про споживчий кредит № 101439116 від 04 червня 2021 року, яка сформована первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» станом на 10 травня 2024, які судом першої інстанції не були досліджені.

Просять скасувати рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення заборгованості за кредитним договором з задовольнити в повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ст.360 ЦПК України не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення 17 березня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 04 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до ТзОВ «Мілоан» з метою отримання кредитних коштів, у зв`язку з чим підписала в електронному вигляді анкету - заяву на кредит №101439116 /а.с.52/.

Як вбачається із Анкети-заяви на кредит № 101439116 від 04 червня 2021 року, сума кредиту 6 000,00 гривень у валюті: Українська гривня. Строк кредиту 15 днів з 04 червня 2021 року. Дата повернення кредиту 19 червня 2021 року. Сума до повернення 9 390,00 грн.

Складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту: 1 140,00 грн, нараховується одноразово за ставкою 19,00% від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом: 2 250,00 грн, нараховуються за ставкою 2.50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Позичальник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Погоджені умови кредитування по заявці 101439116: замовлена сума: 6 000,00 грн, замовлений строк 30 днів, погоджена сума 6 000,00 грн, погоджений строк 15 днів, комісія за надання 19,00 % одноразово, ставка процентів 2.50% за кожен день користування /а.с.53/.

04 червня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі -договір про споживчий кредит №101439116 (надалі - договір) /а.с.19-22 на звороті/.

Відповідно до п.1.1 договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.

Згідно п.1.2 договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 6 000,00 грн у валюті: Українські гривні.

Кредит надається строком на 15 днів з 04 червня 2021 року (п.1.3 Договору).

Відповідно до п.1.4 договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 19 червня 2021 року.

Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 3 390,00 грн в грошовому виразі та 4,659,452.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 9 390,00 грн. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань (п.1.5 договору).

Комісія за надання кредиту: 1 140,00 грн нараховується за ставкою 19 відсотків від суми кредиту одноразово (п.п.1.5.1 договору).

Проценти за користування кредитом: 2 250,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 договору).

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 договору).

Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору (п.1.7 договору).

Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок (п.2.1 договору).

Згідно п.2.2.1 договору, позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору.

Згідно п.2.2.2 договору, нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору.

Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника (п.2.2.3 договору).

Згідно п.2.3.1 договору, продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах.

Відповідно до п.2.4.1 договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. Договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування.

У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання Позичальника за цим Договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь Кредитодавця встановлені умовами цього Договору, то така заборгованість повинна бути сплачена Позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п.1.4. Договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п.1.3 та п.2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим Позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п.3.2.5 Договору (п.2.4.2 договору).

У випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником умов цього Договору, Кредитодавець з дотриманням вимог законодавства має право стягнути заборгованість в примусовому порядку та/або звернути стягнення на майно, що належить Позичальнику на праві власності (п.3.2.5 договору).

Згідно п.4.2 договору, у разі прострочення Позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 Договору. Обов`язок Позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця.

Згідно п.6.1 договору, цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, або у SMS повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS повідомлення для Позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству (п.6.2 договору).

Згідно п.7.1 договору, цей Договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п.1.4 Договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього Договору кредитні кошти не будуть відправлені Товариством та/або не будуть отримані Позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього Договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в Особистому кабінеті.

Як видно із Додатку №1 (графік платежів) до договору про споживчий кредит №101439116 від 04 червня 2021 року та Додатку №2 (паспорту споживчого кредиту) до договору про споживчий кредит №101439116 від 04 червня 2021 року /а.с.23, 24/, ОСОБА_1 була ознайомлена з умовами кредитування, зокрема: тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, тип процентної ставки, загальні витрати за кредитом, реальної процентної ставки, кількість та розмір платежів, періодичність внесення, загальна вартість кредиту.

ТзОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит №101439116 від 04 червня 2021 року виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці грошові кошти в сумі 6 000,00 грн на картку 473121*69, що підтверджується платіжним дорученням 28345923 від 04 червня 2021 року /а.с.27/.

Також факт перерахування коштів підтверджується випискою з АТ КБ «ПриватБанк» згідно якої ОСОБА_1 04 червня 2021 року було перераховано кошти на картку № НОМЕР_2 у сумі 6 000,00 грн /а.с.136/.

Відповідно до розрахунком заборгованості за договором кредиту №101439116 від 04 червня 2021 року ОСОБА_1 належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим у останньої за період з 04 червня 2021 року по 18 серпня 2021 року перед ТОВ «Мілоан» виникла заборгованість в сумі 19 470 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6 000,00 грн, заборгованість за процентами становить 12 330 грн, заборгованість по комісії 1 140 грн /а.с.10-12/.

Судом також встановлено, що 14 вересня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» (Клієнт) та ТзОВ «Діджи Фінанс» (Фактор) було укладено договір факторингу № 08Т /а.с.28-40 на звороті/, відповідно до умов цього договору , клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п.2.1 договору).

Відповідно до Витягу з Додатку №1 до договору факторингу № 08Т від 14 вересня 2021 року на момент відступлення прав вимоги залишок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №101439116 від 04 червня 2021 року складає 19 470 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6 000,00 грн , заборгованість за процентами становить 12 330 грн, заборгованість по комісії 1 140 грн /а.с.13/.

На виконання умов договору факторингу № 08Т від 14 вересня 2021 року, ТзОВ «Діджи Фінанс» було сплачено ТзОВ «Мілоан» наступні суми, зокрема: 05 жовтня 2021 року в розмірі 113 585,85 грн згідно платіжної інструкції №4; 29 червня 2022 року в розмірі 158 176,20 грн згідно платіжної інструкції №3; 03 лютого 2022 року в розмірі 125 797,53 грн згідно платіжної інструкції № 1938; 10 січня 2022 року в розмірі 223 939,95 грн згідно платіжної інструкції №8; 03 грудня 2021 року в розмірі 204 909,24 грн згідно платіжної інструкції № 2; 19 жовтня 2022 року в розмірі 3 167 231,97 грн згідно платіжної інструкції №2597 /а.с.28-30 на звороті/.

Також ТОВ «Діджи фінанс» 27 вересня 2023 року було скеровано досудову вимогу ОСОБА_1 про сплату заборгованості за кредитним договором у розмірі 19 470,00 грн до 15 листопада 2023 року та надано рекзвізити для оплати /а.с.16/.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт перерахування коштів відповідачці ОСОБА_1 згідно договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №101439116 від 04 червня 2021 року, натомість відповідачкою не надано доказів, які б спростовували факт отримання останньою кредитних коштів. Також, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором №101439116 від 04 червня 2021 року.

З огляду на те, що чинним законодавством України кредитодавцю надано право отримувати плату за обслуговування кредиту, оскільки таке право прямо передбачено Законом України «Про споживче кредитування», суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з ОСОБА_1 комісії у розмірі 1 140 грн підлягає до задоволення.

Водночас суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України не надано суду доказів, що строк кредитування за договором №101439116 від 04 червня 2021 року був автопролонгований кредитодавцем відповідно до п. 2.3 договору, тому строк кредитування становив 15 днів.

Однак, з таким висновком колегія суддів не може повністю погодитися, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиціїв електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Суд першої інстанції правильно встановив, що 04 червня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений Договору про споживчий кредит № 101439116 , згідно з умовами якого відповідачка отримала 6 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом, комісії та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором.

14 вересня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 08Т, відповідно до умов цього договору , клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У матеріалах справи наявний Реєстр боржників до договору факторингу № 08Т від 14 вересня 2021 року.

Таким чином, ТзОВ «Діджи Фінанс» є правонаступником позикодавця ТОВ «Мілоан» за кредитним договором №101439116 від 04 червня 2021 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Розрахунок заборгованості за Кредитним договором №101439116 від 04 червня 2021 року було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно з Договором факторингу № 08Т від 14 вересня 2021 року.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Як вбачається з умов пунктів 1.3, 1.4. договору, кредит надається строком на 15 днів з 04 червня 2021 року, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 19 червня 2021 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що нарахування процентів за користування кредитом після спливу строку кредитування, є неправомірним.

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на умови кредитного договору, зокрема на зміст пункту 2.3.

Відповідно до положень п.2.3. кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування може бути продовжений (пролонгований) на пільгових чи на стандартних умовах.

Продовження строку кредитування на пільгових умовах відбувається строком на, три, сім і п?ятнадцять днів за умови сплати позичальником комісії і частини заборгованості за кредитом (тілом).

Продовження строку кредитування на стандартних умовах відбувається у разі, якщо після завершення строку кредитування позичальник продовжує користуватися кредитними коштами. Такий строк користування кредитом сторони визначили тривалістю шістдесят днів.

Отже, у пункті 2.3. сторонами погоджено максимальний строк користування кредитом 60 днів, тобто нарахування процентів за цей період є платою позичальника за правомірне користування кредитними коштами.

Як убачається із відомості про щоденні нарахування та погашення кредиту (а.с. 10-12), відповідачка жодних дій для продовження строку кредитування умовах не вчиняла (у справі відсутні докази на підтвердження погашення заборгованості), отже, відповідно до п.2.3 строк кредитування був продовжений на стандартних (базових) умовах, тобто кінцевий строк кредитування (60 днів) сплив 18 серпня 2021 року.

З наведеного вбачається, що підписанням договору про споживчий кредит №101439116 від 04 червня 2021 року сторони досягли згоди щодо умов, зокрема про нарахування відсотків та можливості продовження строку кредитування, отже нарахування відсотків за кредитним договором №101439116 від 04 червня 2021 року в загальному розмірі 12 330 грн. є правомірним.

Відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед позивачем, не довела відсутність заборгованості.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №101439116 від 04 червня 2021 року у розмірі 19 470,00 грн. є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Зазначені обставини суд першої інстанції не врахував та дійшов помилкових висновків про відмову у задоволенні позову.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи фінанс» заборгованість за кредитним договором №101439116 від 04 червня 2021 року у розмірі 19 470,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 6 000 грн, заборгованість за відсотками становить 12 330 грн, заборгованість за комісійними винагородами становить 1 140 грн.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за подання позовної заяви ТОВ «Діджи Фінанс» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, позовні вимоги підлягають задоволенню, тому понесені судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки ОСОБА_1 в повному обсязі

Враховуючи, що апеляційна скарга ТОВ «Діджи Фінанс» підлягає задоволення, за подання апеляційної скарги ним сплачено судовий збір в розмір 3633,60 грн., тому з відповідачки ОСОБА_1 , на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги.

Вирішуючи питання щодо компенсації ТОВ «Діджи Фінанс» витрат, пов`язаних з правовою допомогою в суді першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з вимогами частин першої-п`ятої статті 137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При зверненні до суду з даним позовом, ТОВ «Діджи Фінанс», у позовній заяві вказаний орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн.

На підтвердження витрат на правову допомогу до позовної заяви долучено копію Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01 квітня 2024 року, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Білецьким Б.М. та додаткову угоду 37 від 01 квітня 2024 року до Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01 квітня 2024 року.

Відповідно до детального опису робіт, складеного 10 травня 2024 року, адвокат Білецький Б.М. надав позивачу наступні правничі послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» -1,5 год - 2 250,00 грн, складання позовної заяви - 3 год - 3 000,00 грн, формування додатків до позовної заяви - 1 год - 750,00 грн.

В Акті про підтвердження факту надання правничої допомоги від 10 травня 2024 року сторони погодили, що адвокат Білецький Б.М. надав клієнту правничу допомогу загальною вартістю 6 000,00 грн.

Разом з цим, керуючись критеріями, визначеними у пунктах 1 та 2 частини 3 статті 141 ЦПК України, суд може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 Постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2019 у справі № 905/1795/18).

Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору, та з урахуванням ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути з відповідача 6 000 грн витрат на правову допомогу.

Проте, аналізуючи матеріали справи колегія суддів вважає, що визначений адвокатом розмір оплати є дещо завищеним, враховуючи, що предметом спору є стягнення заборгованості у розмірі 19 470 грн., тобто справа відноситься до малозначних, сума заявлених витрат на правову допомогу є непропорційною щодо ціни позову, тому сума витрат на правову допомогу підлягає зменшенню до 4 000 грн.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» задовольнити частково.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2024 року року змінити в частині стягнення процентів за користування кредитом.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» заборгованість за кредитним договором №101439116 від 04 червня 2021 року в розмірі 19 470,00 грн., з яких:

-6 000 грн. заборгованість за тілом кредиту;

-12 330 грн. заборгованість за відсотками;

-1 140 грн. заборгованість за комісійними винагородами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. в суді першої інстанції.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» витрати на правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції у розмірі 4 000 грн.

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» судовий збір у розмірі 3633,60 грн. за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 17 березня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.