Справа № 524/2749/24
Провадження № 2/524/148/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участю: - секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., - позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , - відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Суд, вислухавши пояснення учасників справи з приводу ініційованого судом питання про закриття провадження у справі внаслідок відсутності спору, встановив наступне.

Позовна заява з вимогою про встановлення факту з додатками була подана 12 березня 2024 року. Ухвалою судді від 09 квітня 2024 р. було відкрито загальне позовне провадження у справі і призначено підготовче судове засідання на 11 год. 00 хв. 06 травня 2024 р.

Ухвалою суду від 26 червня 2024 р. закінчено підготовче провадження, справа призначена до розгляду. Розгляд справи призначався неодноразово.

20 січня 2025 р. до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, а саме про визнання права на отримання спадкового майна після померлого ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 10 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання права на отримання спадкового майно після померлого ОСОБА_5 - залишено без розгляду у зв`язку з поданням після закінчення процесуальних строків встановлених ч. 3 ст. 49 ЦПК України.

З матеріалів справи постає, що жоден із відповідачів не оспорює права позивача щодо спадкування майна померлого ОСОБА_5 .

Крім того суд констатує за матеріалами справи відсутність взагалі спору про право цивільне при розгляді даної справи.

Наявність постанови приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Курячого В.М. від 02 лютого 2024 р. за № 28/02-31 та ухвали судді від 16 лютого 2024 р. про відмову у відкритті провадження за заявою про встановлення такого факту поданої в порядку окремого провадження не свідчить про наявність спору про право цивільне.

Натомість суд враховує правову позицію КЦС ВС від 20 березня 2024 р. у справі за № 201/10689/23, котрий зробив висновок, що під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права (див. додатково постанову Верховного Суду від 20 грудня 2023 року у справі за № 761/16555/23).

При цьому суд звертає увагу учасників справи, що метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції в Україні є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У частині першій статті 1 ЦК України указано, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини другої статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Як визначено у ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України і не є вичерпним.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд вправі встановлювати лише такі факти, які за своїми ознаками є юридичними фактами, тобто такими, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності певних прав.

Із матеріалів справи не вбачається, що між позивачем та відповідачами виник та існує реально спір про право, який повинен вирішуватися у порядку позовного провадження. Доводи представника позивача зведені до посилань на постанови приватного нотаріуса та ухвали судді від 16 лютого 2024 року, містять лише гіпотетичні припущення щодо наявності спору.

Предметом позову у даній справі є лише вимога про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Свою позицію щодо закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України ОП КЦС ВС ухвалила у постанові по справі № 638/3792/20 від 20 вересня 2021 року.

Колегія суддів вважала, що необхідно конкретизувати висновок Верховного Суду щодо застосування пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, а саме зазначити, що закриття провадження у справі можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судового рішення, з огляду на таке.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовані спірні питання.

Суд, враховуючи наведені обставини, вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що відсутній предмет спору як на час пред`явлення позову, так і на час розгляду справи.

Одночасно суд врахував і правові позиції ВС, які були висловлені у постанові ВП ВС від 26.06.2019 р. у справі за № 13/51-04, щодо визначення та тлумачення словосполучення - відсутність предмету спору.

Суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи, у тому числі позивачеві, наслідки ч. 2 ст. 256 ЦПК України, а саме що у разі закриття провадження у даній справі у вказаній частині вимог повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається, а також, що позивач не позбавлена можливості та має право звернутися до суду загальної юрисдикції із заявою про встановлення вказаного у позовній заяві факту у порядку окремого провадження.

Керуючись ст. 42, 48, 222, 255, 256, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у зв`язку з тим, що відсутній предмет спору.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 10 березня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення (виготовлення і підписання). Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: