РІШЕННЯ

іменем України

18.03.2025

Справа № 331/7106/24

Провадження № 2-о/331/57/2025

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі головуючої судді Фісун Н.В., за участю секретаря Коростельової К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 , заінтересована особа:Запорізька міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Білостоцький Д.О., в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Свою заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить 1/4 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є сином спадкодавця, отже спадкоємцем першої черги.

Заявник зареєстрований і постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 з 27 грудня 1978 року до теперішнього часу, на момент смерті померлої матері заявник проживав разом із нею.

В жовтні 2024 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Білої Тетяни Сергіївни з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину.

Однак, з`ясувалося, що за відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, інформація про зареєстроване місце проживання спадкодавця на момент її смерті відсутня, тому нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність факту прийняття спадщини.

Просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , станом на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 02.12.2024 року відкрито провадження по справі.

У судовому заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 , на задоволенні заяви наполягали.

Представник заінтересованої особи, Запорізької міської ради Мірошниченко О.О., у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, у вирішенні даної справи покладаються на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши заявника та її представника, свідків, приходить до наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 17.06.2021 року.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 30.04.1955 року.

Згідно свідоцтва № НОМЕР_4 про право власності на житло від 03.03.1997 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ордеру №2771 від 06.09.1978 року ОСОБА_1 було вселено та дозволено зайняти в АДРЕСА_1 кімнату площею 45,2 кв.м.

Згідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 17.10.2024 року, спадкоємці спадщини, що відкрилася після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 відсутні.

17.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріальною округу Білої Т.С. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_2 .

Проте, постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Білої Тетяни Сергіївни від 12.11.2024 року № 205/02-31 заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки інформація про зареєстроване місце проживання спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на момент її смерті відсутня. Таким чином у спадкодавця ОСОБА_1 відсутній факт прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Тлумачення статей1268,1269 ЦК України свідчить, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Частинами другою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Зміст наведених норм закону свідчить про те, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17, від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20.

На підтвердження факту проживання ОСОБА_1 , разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , станом на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом допитані свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що товаришував із сім`єю ОСОБА_8 з 2001 року, ходив до них в гості та на Дні народження. ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_2 з 2000 року по 2004 рік за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 був присутній на похованні ОСОБА_2 , остання померла вдома за адресою: АДРЕСА_1 .

Свідок, ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він у 1995 році на роботі познайомився з ОСОБА_9 . В 2000 році познайомився із його сином ОСОБА_10 . Заходив до нього в гості, бабуся ОСОБА_2 з 2000 року по 2004 рік проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він є сусідом ОСОБА_1 . Заявник прожив разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , він часто бачив її біля під`їзду будинку, у 2004 році вона померла

Свідок ОСОБА_4 , є онуком ОСОБА_2 , з 1979 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з батьками, дідусем, бабусею та сестрою. Бабуся проживала з ними по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно з частинами першою, четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Питання щодо встановлення факту спільного проживання вирішується у кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених обставин справи та поданих сторонами доказів.

Суд, надаючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, заслухавши свідків, дійшов висновку, що заявник довів факт спільного проживання ОСОБА_1 , разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , станом на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.9,10,12,13,81, 89, 258-259,264,265,268,315,352,354,355 ЦПК України, ст.29, 1217, 1261, 1221, 1268,1269, 1270, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа:Запорізька міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , станом на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 18 березня 2025 року.

Суддя: Н.В.Фісун