СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 373/2298/24

пр. № 2/759/1583/25

10 березня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Євроінс Україна» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди в порядку суброгації,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

У жовтні 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди в порядку суброгації.

Позовну заяву мотивує тим, що 03.10.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № -1000027

Згідно з умовами Договору, предметом страхування були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «HONDA CIVIC», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». Позивач узяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування на користь Страхувальника.

22.02.2020 року ОСОБА_1 (далі - Відповідач), керуючи транспортним засобом «DAF», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », допустив зіткнення з транспортним засобом «HONDA CIVIC», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Заявник (Страхувальник) звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку та надав усі необхідні документи. На підставі цієї заяви та поданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти. Відповідно до зазначених страхових актів ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 30 477,52 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (договір № 3910613). Страхова компанія, керуючись ст. ст. 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодувала ПрАТ «СК «Євроінс Україна» страхове відшкодування в розмірі 16 992,08 грн. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 13 485,44 грн. Просить позов задовольнити.

ІІ. Процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01.11.2024 року справу за підсудністю передано до Святошинського районного суду м. Києва.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

ОСОБА_1 надав до суду відзив. Відповідач заперечує позовні вимоги, посилаючись на те, що Позивач у своїй позовній заяві не надає (замовчує) інформацію щодо всіх обставин справи, які мають суттєве значення для її вирішення по суті. Також Позивач не надає всіх доказів, що знаходяться в його розпорядженні, та які відсутні у розпорядженні Відповідача. Крім того, Позивач звертається до суду з позовними вимогами про стягнення шкоди, незважаючи на сплив позовної давності, а також на те, що Відповідач не є належним відповідачем у даних правовідносинах.

Позивач не зазначає у позовній заяві та не додає до позову всі документи, що стосуються страхового випадку. Зокрема, до позовної заяви не додано документів (доказів) виплат третьою особою страхового відшкодування.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Судом встановлено, що 03.10.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № -1000027.

22.02.2020 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «DAF», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », допустив зіткнення з транспортним засобом «HONDA CIVIC», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.

Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 17.03.2020 року, ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

24.02.2020 року заявник (Страхувальник) звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою № 28902 про виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку та надав усі необхідні документи.

На підставі цієї заяви та поданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт № 28902/20.

Відповідно до платіжної інструкції № 1654від 25.03.2020 р. ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 30 477,52 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» відповідно до полісу « АО 3910613.

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відшкодувала ПрАТ «СК «Євроінс Україна» страхове відшкодування в розмірі 15 292,87 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 13159 від 18.08.2020 року.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП.

Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини.

Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортнимзасобом, механізмом, іншим об`єктом,використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Оскільки відповідач не відшкодував шкоду в добровільному порядку та згідно з положеннями ст. ст. 993, 1187, 1194 ЦК України позивач отримав право вимоги на таке відшкодування.

Згідно ч. ч. 1, 5ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки, Страховик Відповідача відшкодував Позивачу лише частину здійсненої ним страхової виплати потерпілому, то у Позивача виникло право вимоги до Відповідача на різницю між фактичним розміром здійсненої потерпілому виплати та отриманим від страховика відповідача відшкодуванням у розмірі 13 485,44 грн.

Відповідач у відзиві посилається на те, що позивач не зазначає в позовній заяві та не додає до позову всіх документів щодо страхового випадку. Так, до позовної заяви не додано документів (доказів) виплат третьою особою страхового відшкодування.

У матеріалах справи міститься платіжне доручення № 13159 про сплату страхового відшкодування страховою компанією Відповідача.

Відповідач стверджує, що під час ДТП я здійснював керування автомобілем «DAF», номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи в трудових відносинах з власником автомобіля ТОВ «СД-ТРАНС», проте не надає жодних доказів на свої ствердження та не обґрунтовує нормами закону.

Відповідач стверджує про сплив позовної давності. Відповідно до п. 19 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Суд приходить до висновку що строки позовної давності продовжені у зв`язку п. 19 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України, а отже строки позовної давності не було пропущено.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12,19, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Євроінс Україна» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди в порядку суброгації - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (м. Київ, вул. В. Васильківська, 102, ) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 13 485, 44 грн.( тринадцять тисяч чотириста вісімдесят п`ять гривень, 44 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (м. Київ, вул. В. Васильківська, 102, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень, 00 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко