Справа № 350/1630/24
Номер провадження 2/350/50/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 березня 2025 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі :

головуючого судді Бейка А.М.,

секретаря судового засідання Маєвської С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Рожнятівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської областіпро позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій сторін:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 , у якій просив ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що з відповідачкою він перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюбні відносини між ними існували тільки формально, у зв`язку з чим рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської областівід 05.09.2018 шлюб між ними було розірвано, а неповнолітніх дітей залишено на проживання разом з ним. Після розлучення відповідачка виїхала на постійне місце проживання за межі України,з того часу фактично не виходить на зв`язок, її місце перебування йому невідоме. Відповідачка самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавилася життям та здоров`ям своїх синів, не піклувалася про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечувала матеріально. На даний час їхній старший син ОСОБА_5 вже є повнолітнім, а молодшому сину ОСОБА_6 виповнилося 17 років. Останні проживають разом з ним в с. Слобода-Рівнянська Калуського району, де вихованням та доглядом сина ОСОБА_6 займається виключно він один.

Вказані обставини на його думку є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Бурак Б.В. не прибули, ОСОБА_1 подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без участі сторони позивача, крім цього зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, причини неявки суд не повідомивла хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавала.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Рожнятівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області Гаєвська О.Т. у судове засідання не прибула, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності з урахуванням наданого органом опіки та піклування висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, які долучені до матеріалів цивільної справи.

ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 26.09.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи (а.с.13) .

19.11.2024 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бурак Б.В. подав до суду заяву, в якій просить підготовче судове засідання проводити без його участі у зв`язку з зайнятістю у розгляді іншої справи (а.с. 25).

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20.11.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті з повідомленням учасників справи (а.с. 27).

14.02.2025 представник третьої особи - служби у справах дітей Рожнятівської селищої ради Калуського району Івано-Франківської області Гаєвська О.Т. подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи провести у її відсутності (а.с.38).

12.03.2025 до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від позивача ОСОБА_1 поступила заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, у якій він також зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 41).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Відповідно до копії паспорта громадянина України № НОМЕР_1 (а.с.3), позивач у справі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Витягом з реєстру територіальної громади №008234212 від 11.07.2024 (а.с.4) встановлено, що місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстровано по АДРЕСА_1 .

Сторони по справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23.09.2007 (а.с.5).

Копією рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 05.09.2018 у справі №350/1195/18, яке набрало законної сили 05.10.2018 (а.с.6-7) підтверджено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, а дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено на проживанні з батьком ОСОБА_1 .

З акту обстеження матеріально-побутових умов №36 від 17.07.2024, складеного комісією Рожнятівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області (а.с.8) вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 разом з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Матеріально-побутові умови проживання сім`ї задовільні. ОСОБА_1 займається належним вихованням сина ОСОБА_6 , який є неповнолітнім.

У своєму висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , комісія з прав дитини встановила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилося двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вересні 2018 року шлюб між подружжям розірвано, неповнолітніх дітей залишено на проживання з батьком. Відразу після розлучення відповідачка ОСОБА_2 виїхала на постійне проживання за межі України і з того часу фактично не виходила на зв`язок. ОСОБА_2 самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, не брала жодної участі у вихованні сина, фінансово не підтримувала, не цікавилася його успіхами та здоров`ям. Повідомлення щодо позбавлення її батьківських прав відповідачка ігнорує.

Неповнолітній син подружжя не заперечує щодо позбавлення його матері батьківстких прав відносно нього, оскільки вона ним вже давно не цікавиться, матеріальної підтримки не надає.

Відповідно до характеристики вищого професійного училища №7 м. Калуш від 29.01.2025, вказано, що з моменту перебування дитини у освітньому закладі, мати неповнолітнього ОСОБА_6 не цікавиться навчанням та поведінкою сина. Назар завжди охайно одягнутий, має все потрібне для навчання, про що дбає батько дитини.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, наданого Рівнянським старостинським округом від 28.01.2025 встановлено, що з 2018 року подружжя разом не проживає, з того часу батько самостійно займається вихованням сина, сім`я проживає в задовільних умовах.

В даному випадку прослідковується злісне ухилення від виконання батьківських обов`язків з боку матері, адже доведено, що відповідачка свідомо самоусунулась від виховання та участі у житті сина і навіть не реагує на повідомлення про те, що розглядається справа про позбавлення її батьківських прав.

Суд приймає до уваги як доказ висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки він ґрунтується на вимогах закону, є обґрунтованим, вмотивованим, переконливим та не викликає сумнівів у суду щодо викладених у ньому обставин.

Отже, між сторонами виник спір з приводу позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її неповнолітнього сина.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування:

беручи до уваги позицію позивача, проаналізувавши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з таких підстав.

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами статті 155 Сімейного кодексу України.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу Україн, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені до вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини; жорстоко поводяться з дитиною.

Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 Постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При ухвалені рішення суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», де встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (п. 48).

Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачка життям дитини не цікавиться, втратила з нею зв`язок, не виконує покладені на неї обов`язки по піклуванню про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, матеріально сина не забезпечує, жодного інтересу до його життя не проявляє, дитина повністю знаходиться на забезпеченні батька, який його виховує та дбає про його розвиток.

При цьому, суд вважає, що відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, проявляє повну байдужість до подальшої долі та життя своєї дитини, що можна кваліфікувати як свідомо обрану нею винну поведінку у формі бездіяльності, внаслідок якої вона повністю самоусунулася від виконання таких обов`язків, покладених на неї законом та нормами суспільної моралі.

Доказів наявності будь-яких поважних причин, які б унеможливлювали виконання нею свого батьківського обв`язку по відношенню до дитини відповідачка не надала, матеріали справи таких доказів не містять.

У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19, від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову, що в даному випадку сприятиме забезпеченню найкращих інтересів дитини та не порушуватиме баланс між її правами та інтересами та правами відповідачки як матері.

Одночасно слід зазначити, що при перегляді судових рішень про задоволення позову про позбавлення батьківських прав по справі № 459/3411/18 Верховний Суд роз`яснив, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачці, що відповідно до статті 169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. При цьому суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

На підставі викладеного, ст.ст. 7, 150-152, 154,-155, 164, 171 СК України, ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Рожнятівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської областіпро позбавлення батьківських прав - задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити ОСОБА_2 право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни її поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до приписів частини шостої статті 164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 .

Третя особа: Служба у справах дітей Рожнятівської селищоїради Калуського району Івано-Франківської області, адреса: селище Рожнятів, вул. Шкільна, 1 Калуського району Івано-Франківської області, .

Суддя А.М.Бейко