Справа № 308/6353/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 лютого 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Джуги С.Д.,

суддів Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.,

з участю секретаря судових засідань: Чичкало М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Андрейчук Олександр Михайлович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 жовтня 2024 року у складі судді Бедьо В.І., у справі за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, ОСОБА_3 , про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із даною заявою з метою призначення опікуна, а саме, ОСОБА_1 над недієздатною особою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21.04.2005 задоволено заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежено дієздатним, встановлено над ним піклувальником ОСОБА_2 .

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 проживає разом із братом ОСОБА_1 , постійно допомагає піклувальнку ОСОБА_2 , має вільний графік, матеріальну забезпеченість, у зв`язку з всіма обставинами в сукупності просили призначити його опікуном над ОСОБА_1 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого. АДРЕСА_2 недієздатним.

Встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та тимчасово покладено обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_2 на Ужгородську міську раду (орган опіки і піклування), залишивши його під наглядом матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої АДРЕСА_2 до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законодавством.

Встановлено строк дії рішення два роки з дня набрання ним законної сили.

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Андрейчук Олександр Михайлович, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном та покладення обов`язків опікуна на Ужгородську міську раду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_4 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що питання військового обов`язку чи несення військової служби не було предметом розгляду в даній справі та взагалі жодним чином не стосується заявлених вимог, оскільки в поданій заявниками заяві виносилося питання про визнання недієздатним та призначення опікуна над недієздатним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де пріоритетною метою є забезпечення якнайкращих інтересів особи, яка є соціально вразливою, не здатною до самообслуговування та потребує постійної сторонньої допомоги. Зазначає, що судом першої інстанції помилково було констатовано той факт, що в матеріалах справи відсутнє подання органу опіки та піклування, подане в належній процесуальні формі згідно з вимогами ЦПК України, яке б відповідало вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту. Зазначає, що визнаючи як неналежне подання органу опіки та піклування про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною особою ОСОБА_4 , суд першої інстанції не зобов`язав орган опіки та піклування надати відповідне подання про призначення іншої особи опікуном, а самостійно поклав обов`язки опікуна на Ужгородську міську раду, встановивши тимчасовий догляд над недієздатною особою за ОСОБА_2 , чим, на думку апелянтів, допустив порушення норм процесуального права, адже остання не подавала заяву до органу опіки та піклування про призначення її опікуном недієздатної особи, натомість матеріали справи містять докази та відомості про неможливість здійснення нею опікунства з чітко визначеними причинами.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апелянти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник адвокат Андрейчук Олександр Михайлович в судовому засіданні підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради Рабцун Наталія Юріївна в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом даного апеляційного перегляду, відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України, є рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном та покладення обов`язків опікуна на Ужгородську міську раду, в іншій частині рішення суду не переглядається.

Відповідно до ст. ст. 41, 60 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст. 55 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

З матеріалів справи вбачається, що 17.09.2024 органом опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради подано до суду подання, в якому повідомлено про можливість призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі визнання його недієздатним в судовому порядку. Окрім того, повідомлено, що інші особи з приводу встановлення опіки над ОСОБА_4 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради не зверталися.

Разом з тим, задовольняючи заяву частково, суд першої інстанції виходив з того, що належного подання органу опіки і піклування про призначення недієздатному ОСОБА_1 опікуна до суду не надійшло, а в матеріалах справи міститься лише формальне подання про можливість призначення опікуном брата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки інші особи з приводу даного питання не зверталися, водночас судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має дієздатних батьків, які здійснювали за ним нагляд до цього і можуть бути опікунами останнього, натомість брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є військовозобов`язаним, і в такий спосіб намагається уникнути призову на військову службу.

Однак, з таким висновком не погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1- 3 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

В судовому засіданні під час перегляду справи в апеляційному порядку представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради Рабцун Наталія Юріївна заперечила твердження суду першої інстанції про формальність прийняття поданого подання про можливість призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі визнання його недієздатним в судовому порядку.

Зазначала, що на засіданні опікунської ради виконавчого комітету Ужгородської міської ради, який є дорадчим органом органу опіки та піклування, за заявою ОСОБА_1 від 26.07.2024 було розглянуто питання щодо доцільності призначення кандидатури ОСОБА_1 , як опікуна ОСОБА_4 , під час розгляду якої було досліджено подані заявником докази, які свідчать про його здатність виконувати обов`язки опікуна, підтверджують родинні відносини опікуна підопічного, а також проведено обстеження житлових умов проживання потенційного опікуна та недієздатного Ужгородським міським територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг), про що було складено відповідний акт обстеження.

Окрім того, представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради Рабцун Наталія Юріївна вказувала, що повнолітні члени сім`ї, які проживають з ОСОБА_1 мати та батько подавали заяви про згоду на призначення останнього опікуном ОСОБА_4 , посилаючись на неможливість здійснення повноцінної опіки за своїм сином у зв`язку з графіком роботи, натомість органом опіки та піклування під час розгляду заяви ОСОБА_1 було встановлено його фізичну можливість виконувати обов`язки опікуна, враховуючи наявний у нього вільний графік роботи, оскільки він є фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до ст. 63 ЦК опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування (ст. 64 ЦК України).

Згідно з ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що до Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради із заявою про видачу подання щодо можливості призначення опікуном ОСОБА_4 звертався лише його рідний брат ОСОБА_1 , натомість інші особи з приводу встановлення опіки над ним письмових заяв не подавали.

Однак, суд першої інстанції, встановивши, що у ОСОБА_4 є дієздатні батьки, які здійснювали за ним нагляд до цього, а заявник ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, дійшов висновку про намагання останнього таким чином уникнути призову на військову службу, у зв`язку з чим обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_4 було покладено на Ужгородську міську раду (орган опіки та піклування) із залишенням його під наглядом матері ОСОБА_2 до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законодавством.

Разом з тим, під час апеляційного перегляду справи апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з бронюванням до 11.02.2026, що стверджується копією військово-облікового документа ОСОБА_1 , сформованого у додатку «Резерв+» 16 лютого 2025 року.

Таким чином, є встановленим, що визнаний недієздатним ОСОБА_4 потребує опіки. ОСОБА_1 , як його рідний брат, подав заяву про видачу подання щодо можливості призначення опікуном останнього, оскільки він може здійснювати опіку над ним та не відноситься до осіб, які не можуть бути призначені опікуном. Інші родичі недієздатного ОСОБА_4 не подали заяв про призначення їх опікунами, натомість виявили згоду на призначення ОСОБА_1 його опікуном, посилаючись на неможливість здійснення ними повноцінної опіки у зв`язку з графіком роботи.

ОСОБА_1 у судовому засіданні під час апеляційного перегляду справи підтвердив свою можливість здійснювати опіку над своїм рідним братом ОСОБА_4 , зазначав, що має вільний графік роботи та відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з бронюванням до 11.02.2026.

Можливість заявником ОСОБА_1 здійснювати повноваження опікуна перевірена органом опіки та піклування, за наслідками чого висловлено пропозицію про доцільність призначення саме його опікуном.

Представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради - Рабцун Наталія Юріївна у судовому засіданні підтвердила доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 , навівши відповідну мотивацію, яка зазначена вище, що відповідає інтересам останнього.

Колегією суддів при розгляді справи в апеляційному порядку не встановлено обставин, які вказують про те, що поведінка заявника ОСОБА_1 , який виявив бажання бути опікуном, суперечить інтересам недієздатного брата ОСОБА_4 . Бажання заявника бути опікуном близькій людині є однією із визначених законом вимог для призначення особи опікуном.

Отже, враховуючи норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, подання органу опіки та піклування, зважаючи на відсутність інших заяв щодо призначення опікуном над ОСОБА_4 , а також наявність у заявника конституційного обов`язку оборони незалежності та територіальної цілісності України, призначення опікуном якого матиме вплив на його виконання, беручи до уваги наявність у заявника відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з бронюванням до 11.02.2026, судова колегія вважає, що наявні підстави для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 щодо призначення його опікуном ОСОБА_4 в строк до 11.02.2026, що сприятиме забезпеченню інтересів недієздатної особи та захисту її прав.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном ОСОБА_4 в строк до 11.02.2026.

Керуючись ст.ст.374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Адрейчук Олександр Михайлович,задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 жовтня 2024 року в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном та покладення обов`язків опікуна на Ужгородську міську раду скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 опікуном недієздатної особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_2 , в строк до 11.02.2026 року.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 10 березня 2025 року.

Головуючий:

Судді: