Справа №538/2553/24 Провадження по справі №2/538/265/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року м.Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кунець М.Г.,

за участю секретаря судового засідання Дугніст А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції сторін.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на його користь заборгованості за кредитним договором № 237080483 від 22.03.2021 у розмірі 34 935 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) гривень 00 копійок та судові витрати, які складаються із витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок і 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок понесених витрат на професійну правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22 березня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 237080483, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок. Даний договір був укладений в електронному вигляді та підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчився 28 листопада 2019 року.

28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 19, згідно умов якої продовжено строк дії договору до 31 грудня 2020 року.

В подальшому - 31.12.2020, 31.12.2021, 31.12.2022 та 31.12.2023, між клієнтом та фактором знову було укладено додаткові угоди за № 26, № 27, № 31 та № 32, якими продовжено строк дії договору факторингу № 28/1118-01 на нові терміни.

Відповідно до умов договору факторингу № 28/1118-01, ТОВ «Таліон Плюс» (з урахуванням додаткових угод) набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 237080483 від 22 березня 2021 року.

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/0820-01 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 237080483 від 22 березня 2021 року.

28 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» був укладений договір факторингу № 28/10/24, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 237080483 від 22 березня 2021 року в загальному розмірі 34 935,00 гривень з яких: 10 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 935,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

За таких обставин, ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до суду з цими позовними вимогами та просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за договором кредиту № 237080483 від 22 березня 2021 року в розмірі 34 935,00 грн.

Відповідач відзиву на позов до суду не подавав.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

26 грудня 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник позивача просив розгляд справи проводити у їх відсутності, про що вказав у позовній заяві.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення на адресу його зареєстрованого місця проживання кореспонденції, а саме: копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Однак, вказана кореспонденція була повернута на адресу суду з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, відповідач про розгляд судовї справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно вимог ст. 128 ЦПК України відповідач є таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачеві за місцем його реєстрації. Заяв та клопотань до суду не направляв, відзиву не подавав, підстав для відкладення розгляду справи немає.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходило.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося».

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 22 березня 2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 237080483 за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок. Договір був укладений в електронному вигляді та підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Дане підтверджується копією кредитного договору, копією правил надання грошових коштів у позику, копією заявки на отримання кредитних коштів у кредит від 22.03.2021, копією довідки дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі, копією платіжних доручень (а.с. 14-24) та копією довідки 09_1/2024 щодо перерахунку коштів боржникові (а.с. 34-35).

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчився 28 листопада 2019 року (а.с. 36-41).

28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 19, згідно умов якої продовжено строк дії договору до 31 грудня 2020 року (а.с. 42).

В подальшому -31.12.2020, 31.12.2021, 31.12.2022 та 31.12.2023, між клієнтом та фактором знову було укладено додаткові угоди за № 26, № 27, № 31 та № 32, якими продовжено строк дії договору факторингу № 28/1118-01 на нові терміни (а.с. 43-50).

Відповідно до умов договору факторингу № 28/1118-01, ТОВ «Таліон Плюс» (з урахуванням додаткових угод) набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 237080483 від 22 березня 2021 року.

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 237080483 від 22 березня 2021 року (а.с. 55-57).

28 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» був укладений договір факторингу № 28/10/24-У, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 237080483 від 22 березня 2021 року в загальному розмірі 34935,00 гривень з яких: 10 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 935,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 64-67).

Вказаний розмір заборгованості підтверджується випискою з особового рахунку відповідача за період 28.10.2024-14.11.2024 (а.с. 76).

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Мотивована оцінка і висновки суду.

З позову вбачається, що між відповідачем та первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено кредитний договір, умови якого кредитором виконано, а позичальником прострочено виконання взятих на себе зобов`язань зі сплати кредиту і відсотків за користування ним.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, первісний кредитор набув права вимоги до відповідача з приводу не сплачених добровільно сум боргу за кредитним договором.

За змістом пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Первісний кредитор передав своє право вимоги до відповідача, внаслідок чого його кінцевим набувачем наразі є позивач.

Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої - третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін, також сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Юніт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості в розмірі 34 935 гривень 00 копійок гривень, з яких: 10 000 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 935 гривень 00 копійок сума заборгованості за відсотками.

Частиною першою статті 133 ЦПК України значено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи

Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись статтею 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2 422 гривні 40 копійок.

Крім того, позивачем у позові ставиться вимога про стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок, яка складається з: вивчення матеріалів справи ( 2 години ) 1 000,00 грн. та складання позовної заяви (2 години) -5 000,00 грн.

Судом встановлено, що позивачем надано: договір № від 30.10.2024 про надання правничої допомоги, додаткову угоду № 4 до договору про надання правничої допомоги № від 30.10.2024, акт прийому -передачі наданих послуг до договору надання правничої допомоги від 30.10.2024, свідоцтво адвоката про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність адвоката як представнику товариства, строк дії якої до 31.12.2024.

При вирішенні питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Із правової позиції Великої Палати Верховного Суду вбачаєтться, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), a також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були тaкi витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обгрунтованою (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження №14382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, провадження № 12- 171гс19).

Європейський суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) у своїх рішеннях від 12 жовтня 2006 p. y справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначив, що присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фaктичними і неминучими, a їхній розмір обгрунтованим. У рішенні ЕСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, якi мають розумний розмір.

Суд, враховуючи вищезазначене, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг тa витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності тa співрозмірності, вважає за можливе стягнути з вiдпoвiдaча на користь позивача 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок витрат на пpaвничy допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витpaт для цієї cпpaви.

Керуючись статтями 512, 514, 526, 610, 612, 1048, 1054, 1077 ЦК України, статтями 12, 81, 89,133, 137, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (вул.Рогнідинська, 4, літера А, офіс,10, м.Київ, 01024, ) заборгованість за кредитним договором № 237080483 від 22 березня 2021 року у розмірі 34 935 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (вул.Рогнідинська, 4, літера А, офіс,10, м.Київ, 01024, ) понесені судові витрати у розмірі 2 422 ( дві тисячі чотириста двадцять дві ) гривні 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (вул.Рогнідинська, 4, літера А, офіс,10, м.Київ, 01024, ) понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі ) гривень 00 коп.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» у стягненні з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (місцезнаходження: вул.Рогнідинська, 4, літера А, офіс,10, м.Київ, 01024, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення виготовлено 19 березня 2025 року.

Суддя Мирослава КУНЕЦЬ