САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/1416/25
УХВАЛА

19 березня 2025 року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцев О.П., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2025 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності.

Разом із позовом від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову в якій він просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів, стосовно нерухомого майна, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0138 та будинку АДРЕСА_1 ; у порядку забезпечення позову по цивільній справі заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (в тому числі, але невиключно, з реєстрації чи перереєстрації права власності, записів про накладення арешту, заборон на відчуження, записів про іпотеку тощо), окрім дій з виконання даної ухвали суду про забезпечення позову, стосовно нерухомого майна, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0138 та будинку 106, розташованих за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський район, сщ/рада Слобожанська, садівниче товариство «Рассвет-2»; накласти арешт на транспортний засіб Renault Trafic легковий пасажирський-В, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Дослідивши подані матеріали, суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Системне тлумачення частини першої статті 153, частини тринадцятої статті 158, частини першої статті 187 ЦПК України дає можливість дійти висновку, що: законодавець передбачив відповідний процесуальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі; для розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлені різні процесуальні строки: два та п`ять днів відповідно; першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті; у випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову; у разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 14 червня 2021 року у справі № 308/8567/20).

Таким чином, перед вирішенням питання розгляду заяви по суті суд повинен перевірити чи подана така заява з дотриманням встановленої законом процедури, зокрема з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

З поданої суду заяви про забезпечення позову та долучених до неї матеріалів вбачається, що справа та заява не підсудні Самарському районному суду м. Дніпропетровська, з огляду на відсутність даних які вказують на те, що заява подана до належного суду, в тому числі знаходження (перебування) відповідача та спірного майна на території яка не віднесена до юрисдикції суду.

Так, ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.03.2025 року, зазначену вище позовну заяву передано за територіальною підсудністю на розгляд до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Відтак, заява про забезпечення даного позову також підлягає передачі за територіальною підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, адже така не містить окремих даних щодо її підсудності саме Самарському районному суду м. Дніпропетровська.

Частиною 9 статті 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст. 31 ЦПК України встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду.

Враховуючи те, що заява про забезпечення позову подана заявником разом із позовною заявою, яка відповідно до ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2025 року передана за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, то заява про забезпечення позову також має бути передана до вказаного суду для розгляду по суті.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 31, 149, 152, 353-354 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності передати на розгляд до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П.Румянцев