Житомирський апеляційний суд
Справа №282/1332/24 Головуючий у 1-й інст. Носач В. М.
Категорія 39 Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м.Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.,

суддів Коломієць О.С., Талько О.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) у м. Житомирі цивільну справу №282/1332/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на рішення Любарського районного суду Житомирської області від 07 січня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Носача В.М. у селищі Любар,

в с т а н о в и в :

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»(далі - ТОВ «Юніт Капітал») звернулось до суду із вказаним позовом, на обґрунтування якого заначило, що 10 вересня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 540084201 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Вказує, що відповідач добровільно за допомогою мережі Інтернет перейшла на офіційний сайт ТОВ - www.moneyveo.ua, обрала для себе бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, вказала свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримала грошові кошти, пройшла декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та уклала кредитний договір без зовнішнього примусу, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який направлений позичальнику на номер мобільного телефону, вказаний у заявці на отримання грошових коштів. Одноразовий персональний ідентифікатор за доводами позивача введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, після чого відповідач натиснула кнопку «Так», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відразу після вчинення дій, товариством було перераховано грошові кошти в сумі 7500,00 грн. на банківську карту № НОМЕР_1 , що належить відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняла пропозицію ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».

Стверджує, що в подальшому сторони дійшли згоди щодо надання кредитних коштів на умовах строковості, зворотності, платності. Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору. Вказує, що первісним кредитором були виконанні зобов`язання в повному обсязі та надано відповідачу кредит.

Разом з тим, позивач зазначив, що 28 листопада 2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого було продовжено, за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за спірним кредитним договором.

Вказав, що 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №05/08/20-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 540084201. Строк дії вказаного договору в подальшому продовжено.

20 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №200824, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за спірним кредитним договором, у загальному розмірі 24 959,00 грн.

Посилаючись на вищевказані обставини, просило стягнути з стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №540084201 від 10 вересня 2021 року у розмірі 24 959,00 грн, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн.

Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 07 січня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 540084201 від 10 вересня 2021 року у розмірі 7 500,00 грн тіла кредиту, судовий збір в сумі 727,93 грн, а також витрати на правову допомогу в сумі 1 803,00 грн. В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ТОВ «Юніт Капітал» подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі, вирішити питання судових витрат, стягнувши з відповідача на користь позивача 2 422,40 грн та 3 633,60 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги представник позивача зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги, що в розрахунках ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» при відступленні прав вимоги наявне балансове списання грошових коштів від клієнта до фактора відповідно до бухгалтерського обліку, яке жодним чином не стосується слати заборгованості боржником. Зазначив, що долучена до матеріалів справи виписка з особового рахунку боржника є належним та допустимим доказом. Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань відсотків, алгоритм нарахування такої заборгованості узгоджений кредитним договором, а сплата останніх є істотною умовою кредитного договору відповідно до положень ЦК України.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористалась.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України (частина 1 статті 368 ЦПК України) без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 10 вересня 2021 року укладено кредитний договір № 540084201 у формі електронного документу з використанням одноразового паролю-ідентифікатора MNV87S8R, згідно з умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 7500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі.

Договір був вчинений в електронній формі, що відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» відповідає вимогам закону.

На підставі вищевказаного договору ОСОБА_1 надано кредит в сумі 7500,00 грн строком на 15 днів, з процентною ставкою 1,88 % в день, який перераховано на платіжну картку № НОМЕР_1 згідно електронного повідомлення від 08 серпня 2024 року АТ «Таскомбанк».

Згідно виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 540084201, станом на 10 вересня 2021 року заборгованість за указаним договором не погашена і складає 24 959,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 7 500,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками 17 459,00 грн.

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу № 28/1118-01, за умовами клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 1.3 право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно п. 4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку. Згідно п. 8.2 договору, строк цього договору закінчується 28 листопада 2019 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (а.с. 23-26).

28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2020 року включно (а.с. 29).

31 грудня 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2021 року включно (а.с. 30-33).

Відповідно до п. 1.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 (в редакції від 31 грудня 2020 року) визначено, що під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Пунктом 1.2 договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги.

Відповідно до п. 1.5 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції від 31 грудня 2020 року) встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору.

31 грудня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно (а.с. 35).

31 грудня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2023 року включно (а.с. 35).

31 грудня 2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2024 року включно (а.с. 36).

Крім того, 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату (а.с. 38-40).

03 серпня 2021 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено Додаткову угоду №2 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, згідно якої строк дії Договору продовжено до 31 грудня 2022 року включно (а.с. 43).

20 серпня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклало з ТОВ «Юніт Капітал» договір факторингу №200824, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Пунктом 1.2 договору визначено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

За цим договором згідно копії реєстру боржників ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги, яке мало до ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №540084201 від 10 вересня 2021 року.

За доводами позивача ОСОБА_1 належним чином зобов`язання по поверненню коштів за кредитним договором не виконала у зв`язку з чим позивач, як новий кредитор, звернувся до суду з позовом у цій справі про стягнення боргу.

Задовольняючи часткового позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконує, то позов підлягає задоволенню у частині стягнення з неї тіла кредиту.

Рішення суду першої інстанції в цій частині ніким не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що позивачем доведено факт укладання відповідачем з кредитодавцем кредитного договору №540084201 від 10.09.2021.

Також, судом визначено розмір нарахованих процентів за користування кредитом у межах строку кредитування, а саме 15 днів та визначено їх розмір, а доводи щодо нарахування процентів за кредитним договором після настання терміну повернення кредиту та з урахуванням сплачених коштів, суд відхилив. Колегія апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вказані умови договору суперечать положенням статей 1048, 1050 ЦК України та висновкам, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18).

Матеріали справи не містять інформації щодо продовження строку кредитування, процентної ставки, яка була застосована протягом цього строку, сплати позичальником коштів та порядку їх нарахування, тощо.

Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити розмір заборгованості зі сплати відсотків, який зазначений у реєстрі боржників. Вказаний реєстр не є первісним фінансовим документом, відтак відсутні підстави стверджувати про те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами розмір заборгованості зі сплати відсотків.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 17 459,00 грн.

Аргументи апеляційної скарги є аналогічними доводам, зазначеним в позовній заяві, зводяться до власного тлумачення норм матеріального права та не спростовують висновку суду першої інстанції, обґрунтовано викладеного у мотивувальній частині судового рішення, який не потребує додаткового правового аналізу.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержанням норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 367 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень апеляційного суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Любарського районного суду Житомирської області від 07 січня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено 18 березня 2025 року.