Справа № 307/5440/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 березня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Джуги С.Д.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Криворучко Лариса Сергіївна, на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 грудня 2024 року, постановлену в справі за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за надання послуг з розподілу природного газу

встановив:

24 січня 2024 року Тячівським районним судом Закарпатської області у справі № 307/215/24 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної система «Закарпатгаз» заборгованість за надання послуги з розподілу природного газу в розмірі 37 786,45 грн, а також судовий збір у розмірі 302,80 грн.

17 грудня 2024 року боржник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Криворучко Л.С., звернувся до суду із заявою про скасування вказаного судового наказу. Вказану заяву мотивував тим, що судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки, про існування судової справи №307/215/24 ОСОБА_1 стало відомо лише 13.12.2024, а саме, після надходження 13.12.2024 на електронну адресу представника ОСОБА_1 - адвоката Криворучко Л.С. повідомленням про видачу судового наказу. Також, як підставу для скасування судового наказу, вказує на невідповідність заяви про видачу судового наказу вимогам п.2 ч.1 ст. 163 ЦПК України, відсутність у стягувача відповідних повноважень на подання заяви про видачу судового наказу та відсутність у заявника доказів наявності об`єктів газової інфраструктури.

З врахуванням вищенаведеного, ОСОБА_1 просив визнати поважною причини пропуску строку подання до суду заяви про скасування судового наказу та поновити такий.

Скасувати виданий Тячівським районним судом Закарпатської області 24.01.2024 судовий наказ у справі №307/215/24.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 грудня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу, відмовлено.

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 щодо скасування судового наказу, виданого Тячівським районним судом Закарпатської області від 24.01.2024 у справі № 307/215/24 за заявою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної система «Закарпатгаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованість за надання послуги з розподілу природного газу в розмірі 37786,45 грн, а також судового збору у розмірі 302,8 грн, повернуто заявнику.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Криворучко Л.С., подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування скарги посилається на те, що суд безпідставно дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку для скасування судового наказу та не врахував того, що судовий наказ було надіслано ОСОБА_1 не 20.05.2024, а 01.11.2024. Також апелянт вказує, що про існування судового наказу він дізнався 13.12.2024. Він зареєстрував Електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС 29.08.2024, однак, ні до 29.08.2024, ні станом на 16.12.2024, і поштовим зв`язком, він не отримував судовий наказ з доданими до нього додатками. Також наголошує, що матеріали справи не містять інформації про вручення ОСОБА_1 судового наказу.

ОСОБА_1 стало відомо про судовий наказ тільки 13.12.2024, а саме, після надходження 13.12.2024 на електронну адресу представника ОСОБА_1 - адвоката Криворучко Л.С. повідомленням про видачу судового наказу.

Також, як підставу для скасування судового наказу, вказує на невідповідність заяви про видачу судового наказу вимогам п.2 ч.1 ст.163 ЦПК України, відсутність у стягувача відповідних повноважень на подання заяви про видачу судового наказу та відсутність у заявника доказів наявності об`єктів газової інфраструктури.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, вказана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 січня 2024 року Тячівським районним судом Закарпатської області у справі № 307/215/24 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної система «Закарпатгаз» заборгованість за надання послуги з розподілу природного газу в розмірі 37 786,45 грн, а також судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Виданий Тячівським районним судом Закарпатської області 24.01.2024 судовий наказ було надіслано ОСОБА_1 30.10.2024 та згідно наявного в матеріалах справи поштового конверту, такий 11.11.2024 повернувся на адресу суду без вручення боржнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

За приписами ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу, якою встановлено порядок вручення судового рішення.

За приписами п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно відмітки про відсутність особи за адресою місця реєстрації боржника, а саме АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 відсутній за вказаною адресою і це доводиться відповідним відстеженням за трек-номером: 099 (а.с.15-16).

За вказаних обставин, слід рахувати день отримання боржником судового наказу саме 11.11.2024 та передбачений строк на подання заяви про скасування судового наказу по 26.11.2024 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Підставами для поновлення строку є поважні причини, які унеможливлювали подання відповідної заяви протягом вищезазначеного у процесуальній нормі строку.

При цьому, поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника, і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Нормами статті 170 ЦПК України визначені форма і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додається клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого ч. 1 ст. 170 ЦПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановлені державами членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому, складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд першої інстанції, встановивши, що із заявою про скасування цього наказу звернувся лише 13.12.2024, при цьому доказів поважності причин пропуску строку суду не надав, а відтак суд першої інстанції на законних підставах відмовив у поновленні пропущеного процесуального строку.

Посилання апелянта на те, що він не отримував судовий наказ та тільки 13.12.2024 його представник, адвокат Криворучко Л.С. на е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 було повідомлено про видачу судового наказу, не можуть слугувати підставною для визнання поважності пропуску строку.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до ухвалення незаконного судового рішення, тому відсутні підстави для скасування ухвали місцевого суду.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 368, 375, 381-384, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Криворучко Лариса Сергіївна, залишити без задоволення.

Ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 грудня 2024 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 березня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді