Справа № 209/8317/24
Провадження № 2/209/310/25
У Х В А Л А

10 березня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Левицької Н.В.,

за участі секретаря судового засідання - Погрібної О.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача Стребіж А.О.

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Красношлик Віктор Вікторович, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частку у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2024 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Красношлик Віктор Вікторович про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частку у спільній сумісній власності.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

22 листопада 2024 року на виконання вимог ухвали від 12 листопада 2024 року ОСОБА_1 подано до суду виправлену позовну заяву, у якій позивач просила суд:

встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю з 2006 року до часу офіційного одруження 02.06.2023 року, спочатку в квартирі, за адресою АДРЕСА_1 , а потім з 2009 року в будинку за адресою: АДРЕСА_2 ;

визнати за нею право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , а саме: будинку, у АДРЕСА_3 , загальною площею 196 м.кв. та право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, земельній ділянці, на якій розташований будинок, кадастровий номер :01:016:0051, площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд;

визнати за нею право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , а саме: земельна ділянка, кадастровий номер :01:016:0052, площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд;

визнати за нею право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 а саме: Торгівельний комплекс, адреса: АДРЕСА_4 , загальною площею 107,7 м кв.;

визнати за нею право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 а саме: автотранспортного засобу марки FAW модель Х 10, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2020;

та стягнути з відповідачів судові витрати у вигляді сплати судового збору.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 листопада 2024 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Красношлик Віктор Вікторович, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частку у спільній сумісній власності та призначено справу до розгляду у підготовче засідання в порядку загального провадження та призначено підготовче засідання з викликом учасників справи.

24 лютого 2025 року на адресу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про доповнення позовних вимог, у якій позивач зазначає про те, що ознайомившись із документами, що були подані відповідачами, вважає за необхідне змінити позовні вимоги, а відтак просить суд:

встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю з 2006 року до часу офіційного одруження 02.06.2023 року, спочатку в квартирі, за адресою АДРЕСА_1 , а потім з 2009 року в будинку за адресою: АДРЕСА_2 ;

визнати за нею право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , а саме: будинку, у АДРЕСА_3 , загальною площею 196 м.кв. та право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, земельній ділянці, на якій розташований будинок, кадастровий номер :01:016:0052, площею 0,1 га;

визнати дійсним договір розподілу майна, від 20.06.2012, укладений після розлучення з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ;

визнати за померлим ОСОБА_5 право особистої приватної власності на Торгівельний комплекс, адреса: АДРЕСА_4 , загальною площею 107,7 м кв.;

визнати за померлим ОСОБА_5 право особистої приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:016:0051, площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель;

визнати за нею право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 а саме: автотранспортного засобу марки FAW модель Х 10, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2020; та стягнути з відповідачів судові витрати у вигляді сплати судового збору.

Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Красношлик Віктор Вікторович, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частку у спільній сумісній власності, із врахуванням заяви про зміну предмету позову (заяви про доповнення позовних вимог) від 24 лютого 2025 року залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

07 березня 2025 року на виконання вимог ухвали від 26 лютого 2025 року ОСОБА_1 подано до суду виправлену позовну заяву, а саме здійснено необхідну плату судового збору у розмірі 1211, 20 грн, а також подано клопотання про витребування доказів.

Представник позивач у підготовчому засіданні підтримала подану заяву про зміну позовних вимог, зазначила, що позивач усунула визначені в ухвалі недоліки поданої заяви щодо судового збору, а відтак прсить таку заяву прийняти до розгляду. Також просила врахувати, що отримати копію договору купівлі-продажу автомобіля позивач самостійно не могла, а відтак просить такий договір витребувати у ТСЦ 1244 шляхом постановлення ухвали про витребування доказів.

Представник відповідачів щодо прийняття поданої заяви та витребвання доказів не заперечив.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши подану позивачем заяву, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 4 Цивільно процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову - обов`язком суду. Вказане відповідає позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 01.11.2021 у справі № 405/3360/17.

Верховний Суд у своїх постановах, зокрема від 06 грудня 2023 року у справі №337/804/23 (провадження № 61-12848св23) та від 25 січня 2021 року у справі № 308/13063/19 (провадження № 61-7912св20) зазначав, що на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суддя не вправі вирішувати питання достатності доказів, поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог, а кожна сторона може розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, відсутність певних доказів не перешкоджає розгляду справи, за результатами якого вирішується питання про доведеність чи недоведеність пред`явлених позовних вимог, оцінка доказів є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті.

Також Верховний Суд звернув увагу на те, що ЄСПЛ притримується позиції, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (до прикладу, рішення у справі «Шишков проти Росії» (Shishkov v. Russia), № 26746/05, параграф 110, від 20 лютого 2014 року).

Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

Згідно з п. 2 ч.2, ч.3 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у ст. 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Так, у постанові від 22.07.2021 у справі №910/18389/20 Верховний Суд дійшов висновку, що заміна позовних вимог іншими вимогами та/або доповнення позовних вимог новими вимогами, відбувається саме шляхом зміни предмету позову. Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

В свою чергу, за висновками Верховного Суду не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Верховним Судом звернуто увагу, що особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Предмет позову кореспондується із способами захисту права, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц).

Верховним Судом зазначено, що необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів. Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Звідси, приймаючи до уваги зміст поданої заяви, суд приходить до висновку про наявність підстав для прийняття до розгляду заяви про зміну предмету позову (заяви про доповнення позовних вимог).

Щодо витребування доказів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як вбачається з частини першої статті 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний, зокрема, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

За змістом частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Розглянувши заявлене клопотання про витребування доказів, судом встановлено, що існують об`єктивні обставини щодо неможливості самостійного отримання позивачем доказів по справі, які зазначені в клопотанні, а тому подане клопотання підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 49, 84,258-261, 268 ЦПК України,,-

ПОСТАНОВИВ

Заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову (заяви про доповнення позовних вимог) - прийняти до розгляду.

Розглянути позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Красношлик Віктор Вікторович, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частку у спільній сумісній власності у такій редакції:

встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю з 2006 року до часу офіційного одруження 02.06.2023 року, спочатку в квартирі, за адресою АДРЕСА_1 , а потім з 2009 року в будинку за адресою: АДРЕСА_2 ;

визнати за нею право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , а саме: будинку, у АДРЕСА_3 , загальною площею 196 м.кв. та право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, земельній ділянці, на якій розташований будинок, кадастровий номер :01:016:0052, площею 0,1 га;

визнати дійсним договір розподілу майна, від 20.06.2012, укладений після розлучення з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ;

визнати за померлим ОСОБА_5 право особистої приватної власності на Торгівельний комплекс, адреса: АДРЕСА_4 , загальною площею 107,7 м кв.;

визнати за померлим ОСОБА_5 право особистої приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:016:0051, площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель;

визнати за нею право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 а саме: автотранспортного засобу марки FAW модель Х 10, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2020; та стягнути з відповідачів судові витрати у вигляді сплати судового збору.

Роз`яснити, що відповідачі мають право протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали надати суду відзив на заяву про зміну (доповнення) позовних вимог, копія якого одночасно підлягає направленню на адресу позивача.

Роз`яснити, що позивач має право протягом п`яти днів з дня отримання копії відзиву на заяву про зміну предмету позову зміну (доповнення) позовних вимог подати до суду відповідь на відзив, копія якого одночасно підлягає направленню на адресу відповідачів.

Роз`яснити, що відповідачі мають право протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення, копія яких одночасно підлягає направленню на адресу позивача.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи (заява; відзив на заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Витребувати від Територіального сервісного центру 1244 Регіонального сервісного центру МВС України в Дніпроптеровській області (51927, м. Кам`янське, вул. Фіалкова (Стасова) 79) належним чином завірену копію договору купівлі-продажу та/або інші правовстановлюючі документи на підставі яких за ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 ) був зареєстрований транспорний засіб марки FAW модель Х 10, державний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_3 , 2020 року випуску.

Витребувані докази мають бути надані суду протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали для виконання невідкладно надіслати до Територіального сервісного центру 1244 Регіонального сервісного центру МВС України в Дніпроптеровській області (51927, м. Кам`янське, вул. Фіалкова (Стасова) 79).

Витребувані докази направити на електронну адресу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області () або з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» чи на поштову адресу: 51900, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Тритузна, 166.

У разі неможливості надати витребувані судом документи, повідомити про це Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із зазначенням причин.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

У підготовчому засіданні оголосити перерву до 09 квітня 2025 року до 11 год. 30 хв.

У підготовче засідання викликати учасників справи та направити їм копію даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Левицька