Справа № 127/3847/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2025 р. селище Томашпіль Вінницької області

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Мороз І.С., розглянувши матеріали позовної заяви КП «Вінницяоблтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги постачання теплової енергії, гарячої води та плати за абонентське обслуговування

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2025 року з Вінницького міського суду Вінницької області до Томашпільського районного суду Вінницької області за територіальною підсудністю надійшла позовна заява КП «Вінницяоблтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги постачання теплової енергії, гарячої води та плати за абонентське обслуговування.

Ухвала мотивована тим, що в межах територіальної юрисдикції Томашпільського районного суду Вінницької області знаходиться зареєстроване місця проживання відповідача ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що дана справа не підсудна Томашпільському районному суду Вінницької області, а ухвала про її направлення за підсудністю Вінницьким міським судом Вінницької області винесена помилково, виходячи з наступного.

Так, предметом позовних вимог є стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування процесуальних норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27, 28 Цивільного процесуального кодексу України.

У постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 638/1988/17) в аналогічній справі що стосувалась стягнення заборгованості з послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення КЦС ВС висловив позицію про те, що «позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності».

Свою позицію Верховний Суд мотивував тим, що «правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна».

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості з оплати за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води повинні розглядатись саме за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Таким чином, дана позовна заява за правилами виключної підсудності не підсудна Томашпільському районному суду Вінницької області та підлягає розгляду Вінницьким міським судом Вінницької області, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться зазначене в позовній заяві нерухоме майно ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись положеннями ст. 27-31, 187 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом КП «Вінницяоблтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги постачання теплової енергії, гарячої води та плати за абонентське обслуговування передати за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: І. С. Мороз