Справа №766/3495/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

12 березня 2025 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частини спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

10.03.2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 у якій просить в порядку поділу спільного майна подружжя виділити відповідачці ОСОБА_2 легковий автомобіль марки SUBARU, марки FORESTER, 2011 року випуску, днз НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, об`єм двигуна 1995 см3 та стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у розмірі 208434,71 грн. в рахунок компенсації частини легкового автомобіля, який є спільним майном подружжя.

Провадження у справі станом на 12.03.2025 року не відкрито.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій вказав, що ним подано позов про стягнення компенсації вартості частини спільного майна подружжя автомобілю, який, як йому відомо відповідачкою відчужено на користь третьої особи, вивезено автомобіль під час тимчасової окупації міста Херсона на територію АР Крим. Вказує, що з огляду на те, що предметом позову є стягнення частки вартості спільного автомобіля, вчинивши його продаж, відповідачка утруднила виконання рішення в майбутньому в разі задоволення позову, оскільки на момент постановлення рішення у справі грошові кошти у відповідачки можуть бути відсутні. У власності відповідачки є нерухоме майно, а саме дві квартири, право власності на одну з яких зареєстровано за відповідачкою на підставі договору про поділ майна подружжя від 04.02.2021 р. З огляду на те, що відповідачка вже вчинила дії, спрямовані на створення перешкод для виконання рішення в майбутньому, а саме здійснила відчуження автомобіля без його згоди, то вона так само може без його згоди розпорядитися нерухомого майна, яке їй належить. Просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 а саме частину однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд дійшов наступного.

За правилами статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжиття передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із статтею 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Під арештом майна слід розуміти заборону розпоряджатися цим майном, а в певних випадках - і користуватися ним.

Складовими права власності на нерухоме майно є право розпорядження, володіння та користування цією нерухомістю.

У порядку забезпечення позову позивачка вважає за необхідне тимчасово обмежити відповідача у праві розпорядження спірним майном, та полягає у його арешті, що є складовою оспорюваного права власності.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) та у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2020 року у справі №200/17474/18 (провадження № 61-8712св19).

Єдиною підставою для забезпечення позову відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України є наявність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також з огляду на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача.

Суд дійшов висновку що невжиття вказаних заявником заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи зробити неможливим ефективний захист порушених прав та інтересів заявника, за захистом яких він звернувся.

Накладення арешту на майно фактично є обмеженням права власності (в частині права розпорядження майном), яке закріплене Конституцією України, але забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Судом встановлено, що предметом позову є стягнення компенсації за частину спільного майна подружжя автомобіля. Тобто між сторонами виник спір щодо поділу рухомого майна подружжя.

Оцінюючи обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів, судом враховується обставини, які можуть зробити неможливим ефективний спосіб захисту прав позивача, оскільки відповідачка має можливість розпорядитися майном, що їй належить.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №416804485 від 07.03.2025 р. за пошуком фізичної особи за номером РНОКПП НОМЕР_3 встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 07.03.2025 року оціночна вартість квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 складає 749584,10 грн.

Оскільки документально підтверджена вартість майна ОСОБА_2 значно перевищує суму позову, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви та накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , але в межах ціни позову. Відомості про наявність інших способів забезпечення позову відсутні.

Крім того, суд враховує, що предметом вимог є саме компенсація вартості частини автомобіля, а не сам транспортний засіб, та відсутність доказів його продажу.

У відповідності до ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

У зв`язку з тим, що у суду відсутні відомості, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України для вирішення питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення позову, судом вказане питання одночасно з вирішенням питання щодо забезпечення позову не вирішується.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За ч.1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Частина 1 ст.158 ЦПК України передбачає, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Крім того, за ч.1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим, тому ОСОБА_2 не позбавлена права на захист своїх прав та має право подати відповідне клопотання.

Ухвала в повному обсязі складена 12 березня 2025 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149-150, 157, 258-260, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частини спільного майна подружжя задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), в межах ціни позову в розмірі 208434,71 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

СуддяО. В. Ус