Справа № 590/218/25
Провадження № 2-з/590/1/25
УХВАЛА

07 березня 2025 року с-ще Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді: Деркача І.М.,

за участю секретаря судового засідання Демешко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», подану в особі представника Шевченко Анни Сергіївни, треті особи: приватний нотаріус Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Лях Василь Валерійович (адреса місцезнаходження: провул. Спасо-Преображенський, буд.8/2, с-ще Ямпіль, Шосткинського району Сумської області); Відділ «Центр надання адміністративних послуг» Ямпільської селищної ради (адреса місцезнаходження: б-р Ювілейний, буд.1, с-ще Ямпіль, Шосткинського району Сумської області); боржник ОСОБА_1 (адреса : АДРЕСА_1 ), про витребування доказів до пред`явлення позову,

установив:

Через підсистему «Електронний суд» 04.03.2024 від представника АТ КБ «Приватбанк» Шевченко А.С. до суду надійшло клопотання (заява) про витребування доказів до пред`явлення позову, в якому просить суд витребувати докази в порядку ст.84 ЦПК України, а саме: витребувати у приватного нотаріуса Шосткинського нотаріального округу Ляха В.В. (свідоцтво №3596) копію спадкової справи заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 (підтверджується ухвалою винесеній Ямпільським районним судом Сумської області від 10.03.2016 року по справі №590/1108/15Ц, актовий запис №4675) до перегляду через автоматизовану систему "Електронний суд"; витребувати з Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Ямпільської селищної ради, що знаходиться за адресою: б-р Ювілейний, буд.1, смт. Ямпіль, Шосткинський р-н, Сумська обл.,), або від іншого територіального органу, до повноважень якого входять питання реєстрації місця проживання фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу останнього місця реєстрації проживання померлої ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 , що підтверджується ухвалою винесеній Ямпільським районним судом Сумської області від 10.03.2016 року по справі №590/1108/15 Ц, актовий запис №4675, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Ямпільським ВМ СМВ УМВС України в Сумській обл. від 22.09.2006 року інформацію про осіб зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що 21.04.2011 між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ЗАТ Комерційний Банк «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в обмін на зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується у винесеній Ямпільським районним судом Сумської області від 10.03.2016 року по справі №590/1108/15Ц. На момент смерті ОСОБА_1 не виконав усіх взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим за вищевказаним кредитним договором залишилась заборгованість у загальному розмірі 97 113,28 грн.

АТ КБ «Приватбанк» 02.10.2024 отримав відповідь від приватного нотаріуса Оснач Ю.І. Шосткинського нотаріального округу, у якій вказано, що претензія кредитора була перенаправлена приватному нотаріусу Ляху В.В. Станом на теперішній час відповідь від приватного нотаріуса Ляха В.В. у банк не надходила та заборгованість не погашено.

Заявник покликався на вимоги ст.608, 1218, 1268 ЦК України, зазначив що отримання інформації про осіб, які зареєстровані за однією адресою із спадкодавцем ускладнюється тим, що відповідно до ст.5 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані є інформацією з обмеженим доступом, згідно зі статтею 14 поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, також зазначає що відповідно до статті 8 Закону України «Про нотаріат» заявник позбавлений можливості отримати запитувану інформацію, та захистити свої права та інтереси в судовому порядку, оскільки не володіє інформацією про спадкоємців, а відтак не може визначити підсудність майбутнього позову та виконати вимоги процесуального закону в частині зазначення у позові інформації про відповідача (ів).

Представник заявника АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином та своєчасно.

Треті особи, приватний нотаріус Лях В.В. та відділ «Центр надання адміністративних послуг» Ямпільської селищної ради, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явились, клопотань заяв до суду не направляли.

Беручи до уваги, що правилами ч. 3 ст. 118 ЦПК України закріплено, що неявка заявника не перешкоджає розгляду поданої заяви, суд розглядає заяву за наявними матеріалами.

Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Як вбачається з положень статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання, або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчиняти певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (частина 2 статті 116 ЦПК України).

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (частина 3 статті 116 ЦПК України).

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу (частина 4 статті 116 ЦПК України).

За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви (частина 5 статті 118 ЦПК України).

Аналізуючи наведені положення ЦПК України насамперед необхідно зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18 та у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19.

В той же час, у поданій заяві про забезпечення доказів до пред`явлення позову не зазначено, яким чином витребування доказів у приватного нотаріуса Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Лях В.В. та відділу «Центр надання адміністративних послуг» Ямпільської селищної ради стане неможливим або утрудненим в майбутньому, не вказано, яким чином письмові докази, які можуть бути надані приватним нотаріусом Лях В.В. та відділом «Центр надання адміністративних послуг» Ямпільської селищної ради, будуть втрачені або збирання подання таких доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Жодних доказів на підтвердження даних обставин заявником не надано. Крім того, заявником не надано доказів того, що приватний нотаріус Лях В.В. та відділ «Центр надання адміністративних послуг» Ямпільської селищної ради відмовив АТ КБ «Приватбанк» у наданні запитуваної інформації.

У цьому конкретному випадку підстав для забезпечення доказів немає. У даній справі відсутні обставини, які б свідчили про те, що документи які просив витребувати заявник буде втрачено або збирання чи подання цієї інформації згодом стане неможливим чи утрудненим.

Суд звертає увагу на те, що потрібно відрізняти такі процесуальні дії як 1) забезпечення та 2) витребування доказів (частина 4 статті 84 ЦПК України).

Для вирішення питання про забезпечення доказів, зокрема, і до подання позовної заяви, потрібно враховувати положення статті 116 ЦПК України, а саме те, що така процесуальна дія може бути вчинена судом, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. В інших випадках витребування доказів можливе у разі неможливості учасника самостійно надати докази, однак на іншій процесуальній стадії, а саме після відкриття провадження у справі.

Крім того, процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Звернення до суду із відповідною заявою це не лише спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати має ґрунтуватися на об`єктивних фактах. Тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналіз змісту поданої заяви свідчить про те, що заявник фактично просить не забезпечити доказ у майбутній справі, а намагається з`ясувати необхідну йому інформацію. Відомості про спадкоємців померлого позичальника не є доказом по справі в розумінні статей 76, 77 ЦПК України, а забезпечення доказів в порядку статей 116-118 ЦПК України не є засобом «здобуття інформації».

З огляду на викладене, вбачається, що фактично мета даної заяви зводиться до «здобуття інформації», а не «забезпечення доказів», що є різними правовими поняттями та мають диференційоване правове регулювання та підґрунтя.

Таким чином, заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» не містить жодних обґрунтувань стосовно ризиків втрати зазначених доказів, а вимоги зазначені в ній по своїй суті є клопотанням про витребування доказів, оскільки підставою для забезпечення доказів заявник вказує неможливість отримати дану інформацію зважаючи на те, що вона є інформацією з обмеженим доступом.

Покликання заявника на те, що необхідна банку інформація є інформацією з обмеженим доступом, не свідчить про те, що така інформаціє може бути витребувана судом саме шляхом забезпечення доказів.

Клопотання заявника про забезпечення доказів заявлене з метою захисту порушеного права заявника, а не для того, щоб встигнути отримати відповідні докази до настання моменту неможливості їх збирання.

Незважаючи на те, що законодавець в ЦПК України відмежував ці поняття та закріпив різними статтями, заявник помилково ототожнює витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим, та витребування доказів як сприяння суду сторонам в поданні відповідного доказу, який неможливо отримати самостійно.

Враховуючи зазначені норми закону, а також обставини справи, суд вважає, що заявником у заяві не зазначено достатніх підстав щодо необхідності забезпечення доказів, а також не наведено об`єктивних фактів, які б доводили, що дані докази можуть бути втрачені або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Серед іншого, суд зважає на те, що в розпорядженні представника заявника є інформація щодо місця перебування спадкової справи, яка зберігається у приватного нотаріуса Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Лях Василя Валерійовича, відтак підстави припускати, що цей засіб доказування може бути втрачений або отримання його копії стане згодом неможливим чи утрудненим, - відсутні.

Що стосується вимоги заяви АТ КБ «Приватбанк» в частині витребування з Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Ямпільської селищної ради інформацію про осіб зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ОСОБА_1 станом на дату смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 , то суд зважає на те, що в матеріалах, доданих до заяви про витребування доказів відсутні будь-які докази того, що заявником самостійно вживалися заходи щодо отримання таких відомостей.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку, що клопотання АТ КБ «Приватбанк» про витребування доказів до пред`явлення позову, подане в порядку ч.4 ст.84 ЦПК України, не містить обґрунтування того, що докази, які просить забезпечити заявник, можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим, а тому в задоволенні заяви потрібно відмовити.

Керуючись ст.84, 116, 117, 118, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», подану в особі представника Шевченко Анни Сергіївни, треті особи: приватний нотаріус Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Лях Василь Валерійович; Відділ «Центр надання адміністративних послуг» Ямпільської селищної ради; боржник ОСОБА_1 , про витребування доказів до пред`явлення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана ним протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: І.М. Деркач