18.03.2025
Справа № 642/1430/25
Провадження № 2/642/818/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Цибульська С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за борговою розпискою,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2025 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за борговою розпискою, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за борговою розпискою у розмірі 840800 гривень.

Питання щодо відкриття провадження по справі за вказаною позовною заявою наразі судом не вирішено.

Разом із позовною заявою позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд заборонити відчуження нерухомого майна частки у розмірі 121/1300 у двох житлових будинках з прибудовами та надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що 14 квітня 2020 року ним передано відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 840 800 грн в борг, на підтвердження чого було складено розписку від 14 квітня 2020 року.

Станом на момент подання позовної заяви до суду, відповідач не вчинив жодних дій для повернення грошових коштів та проігнорував вимогу позивача, чим порушив права та законні інтереси позивача. Наведене свідчить про ухилення відповідача від виконання обов`язку з повернення заборгованості.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.03.2025 № 416402126 відповідач володіє нерухомим майном: часткою у розмірі 121/1300 у двох житлових будинках з прибудовами та з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач вважає, що відповідач може відчужити вказане майно заради унеможливлення задоволення вимог позивача як кредитора. Відповідно, у разі невжиття заходів забезпечення позову виконання рішення суду, у випадку задоволення судом позовних вимог, буде неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Згідно з п. п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до правової позиції, закріпленої в п. 20 постанови № 5 Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» в справі №761/36415/18, провадження 61-4492ск19 від 15.03.2019, з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151,152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, заборонити нотаріусу вчиняти певні дії тощо.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову позивача судом встановлено, що предметом позову є стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 заборгованості за борговою розпискою.

Аналізуючи предмет спору суд доходить висновку, що між сторонами виник реальний спір, що може свідчити про можливість подальшого відчуження частки нерухомого майна, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Як вбачається зі копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 416402126 від 05.03.2025 ОСОБА_2 є власником на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування № 325 від 23.03.2020 частки у розмірі 121/1300 житлового будинку з прибудовами, А-1 загальною площею 168.3 кв.м. та житлового будинку з прибудовами, Б-2 загальною площею 278.1 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Враховуючи те, що невжиття заходів для забезпечення позову, в разі його задоволення судом, може унеможливити ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, суд вважає необхідним задовольнити заявлене клопотання щодо заборони відчуження вказаного нерухомого майна, належного відповідачу. При цьому суд враховує, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна не порушує права ОСОБА_2 щодо користування та володіння належним їй майном, а лише обмежує її в праві розпоряджатися ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач немає зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З огляду на вказане підстав для застосування заходів зустрічного забезпечення немає, оскільки на час вирішення питання щодо задоволення заяви про забезпечення позову у суду відсутні відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 154, 157, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, а саме: частки у розмірі 121/1300 житлового будинку з прибудовами, А-1 загальною площею 168.3 кв.м. та житлового будинку з прибудовами, Б-2 загальною площею 278.1 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити сторонам до відома та Департаменту реєстрації Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Павлівський, буд. 4) для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Світлана ЦИБУЛЬСЬКА