Провадження № 2/202/1769/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

представника позивачів - Стасюка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися засобами поштового зв`язку до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.03.2000 виданого Виконавчим комітетом міської ради м. Авдіївка Донецької області, та зареєстрованого Бюро технічної інвентаризації м. Донецька 14.03.2000 за номером 5132 в реєстрову книгу №40, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках належить на праві приватної власності квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В них є оригінал свідоцтва про право власності на житло від 02.03.2000 року, а також оригінал технічного паспорту на квартиру.

Реєстраційний напис на документі про право власності, зроблений бюро технічної інвентаризації, свідчить про дотримання законодавства, яке діяло на момент реєстрації права власності на квартиру.

У зв`язку з тим, що право власності на квартиру виникло до 01.01.2013 року, виникла необхідність в реєстрації прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, оскільки відповідної інформації в реєстрі щодо їх квартири не міститься.

17.05.2024 року позивачі звернулися із заявою про реєстрацію права власності на квартиру до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Дніпропетровської області .

31.07.2024 року державним реєстратором було прийнято рішення №74358831 про відмову в проведенні реєстраційних дій. Вказане рішення вмотивоване тим, що на сьогоднішній день неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01.01.2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований в місті Авдіївка, в тому числі на зазначений в запиті реєстратора об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказали, що м. Авдіївка є центром Авдіївської міської територіальної громади Покровського району Донецької області та відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих: Російською Федерацією», затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 - є окупованим Російською Федерацією містом з 29.02.2024 року

Зазначили, що квартира була місцем постійного проживання позивачів до бойових дій, а також місцем реєстрації проживання про що свідчать записи в паспорті громадянина України.

Вказали, що позивачі відповідно до законодавства України набули право спільної власності на квартиру, однак не можуть реалізувати свої права власників (здійснити його реєстрацію, розпорядитися ним та подати заяву щодо компенсації через його пошкодження) через протиправні дії пов`язані із збройною агресією Російської Федерації, які спричинили втрату можливості отримання державним органом з реєстрації відомостей від КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька». Оскільки на сьогоднішній день законодавством України не передбачено механізму вирішення цієї проблеми, то вони можуть захистити своє право власності лише у судовому порядку.

Просили суд: визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 67,5 кв.м, житловою площею - 39,3 кв.м.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 11.06.2024 року № 1802/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Авдіївського міського суду Донецької області» змінила з 01 липня 2024 року територіальну підсудність судових справ Авдіївського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 грудня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 03 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у справі.

Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином через підсистему «Електронний суд». Відповідно до заяви від 02.03.2025 року, представника відповідача - Малярчик Е.Е., повноваження якого підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, документ сформований в системі «Електронний суд» просила суд розглядати справу без їх участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Суд, заслухавши представника позивачів, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 02 березня 2000 року, виданого виконавчим комітетом Авдіївської міської ради Донецької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , належить на праві спільної власності в рівних частках квартира АДРЕСА_2 , про що в БТІ м. Донецька 14.03.2000 року внесено реєстраційний запис за реєстровим номером 5132 в реєстрову книгу №40.

Згідно з копією технічного паспорту від 28.02.2000 року, квартира АДРЕСА_2 , розташована на 4 поверсі 4-поверховго будинку, має загальну площу 37,30 кв.м, житлова площа 23,10 кв.м.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на квартиру АДРЕСА_2 за жодною особою не зареєстроване.

Місто Авдіївка є центром Авдіївської міської територіальної громади Покровського району Донецької області та відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих: Російською Федерацією», затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 - є окупованим Російською Федерацією містом з 29.02.2024 року.

31.07.2024 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Дніпропетровської області Бабець Наталею Володимирівною прийнято рішення №74358831 про відмову в проведенні реєстраційних дій. Вказане рішення вмотивоване тим, що на сьогоднішній день неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01.01.2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований в місті Авдіївка, в тому числі на зазначений в запиті реєстратора об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З аналізу вказаної статті вбачається, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права). Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа, позивачем у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником.

Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 10 травня 2017 року у справі № 910/13348/15.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно з ч.1 статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Суд вважає доведеним факт належності позивачам на праві спільної власності квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 оскільки це підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, копією реєстраційного напису, зробленого Бюро технічної інвентаризації.

Крім того, відповідач, який представляє інтереси виконавчого комітету Авдіївської міської ради, який є органом приватизації, не заперечує право власності позивачів на це майно, яке набуто в порядку приватизації в березні 2000 року.

Суд також звертає увагу, що загальновідомим і таким, що не підлягає доказуванню, є факт окупації російською федерацією частини Донецької області, в тому числі м. Донецька, м. Ясинувата, м. Авдіївки, де зберігалися документи, які підтверджують реєстрацію в установленому до 01.01.2013 року порядку права власності позивача на нерухоме майно.

Враховуючи, що в судовому засіданні підтверджено право власності позивачів, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 але позивачі позбавлені можливості реалізовувати свої правомочності власника майна через відсутність відповідних відомостей про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та неможливість їх отримання у відповідному бюро технічної інвентаризації через окупацію частини Донецької області, де зберігалися реєстраційні документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно, суд вважає можливим позов задовольнити.

Відносно розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, то суд вважає, що витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на позивачів, оскільки вказаний вище позов виник не через винні дії Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької областіі підстав для покладення витрат на Авдіївську міську військово-цивільну адміністрацію Покровського району Донецької області немає.

Керуючись: ст.ст. 4,13,141,259, 263-265,268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області (86065, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Молодіжна, буд. 5, ) про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 37,3 кв.м, житловою площею - 23,10 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.03.2025 року.

Суддя Л.П. Слюсар