Справа №464/7894/24
пр № 2/464/644/25
У Х В А Л А

19 березня 2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі судді Тімченко О.В., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою в порядку цивільного судочинства, в якій просить стягнути з відповідача суму заборгованості:

за кредитним договором № 25805-02/2024 у розмірі 17 250,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основним боргом; 11 250,00 грн заборгованість за відсотками;

за кредитним договором № 40548-02/2024 у розмірі 20 706,80 грн, з яких: 5512,00 грн заборгованість за основним боргом; 15 194,80 грн заборгованість за відсотками;

за договором позики № 2737818 у розмірі 10 200,00 грн, з яких: 3 000,00 грн заборгованість за основним боргом; 7200,00 грн заборгованість за відсотками.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду судової справи визначено суддю Тімченко О.В.

Суддя ухвалою від 13 грудня 2024 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження, як це передбачено та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України та ч.2 ст.247 ЦПК України.

Позивачем через систему «Електронний суд» подано до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду з підстав виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами, вирішуючи яку суд дійшов наступного висновку.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст.55, 124 Конституції України.

Як унормовано п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України, однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду (п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України).

За змістом ст.257 ЦПК України залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки (волевиявлення) інших учасників процесу, суд не зобов`язаний при вирішенні відповідного питання з`ясовувати обставини, які стосуються суті справи або мотивів, у зв`язку з якими така заява подана. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. Суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті, а зобов`язаний залишити подану заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням.

Саме така позиція сформульована Верховним Судом у постановах від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі №308/13199/17, від 04 квітня 2022 у справі № 441/1609/19, від 23 листопада 2022 року у справі № 759/14677/21, від 03 лютого 2023 року у справі № 683/1861/19, що у порядку ч.4 ст.263 ЦПК України підлягає урахуванню при застосуванні норм права.

Підсумовуючи наведене в своїй сукупності, з огляду на принцип диспозитивності цивільного процесу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду за заявою позивача. Підстав для відмови у такому не встановлено.

У порядку ч.2 ст.257 ЦПК України залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає, що узгоджується із позицію Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 січня 2022 року у справі № 449/1290/20.

Керуючись ст.ст.13, 257- 261, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Залишити позов без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано 19 березня 2025 року, що є датою його ухвалення, постановленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО