УХВАЛА

10 березня 2025 року

м. Київ

справа № 346/5381/21

провадження № 61-2856ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Штендера Миколи Васильовича на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Коломийської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання незаконними та скасування рішень міської ради, державних реєстрацій земельних ділянок, рішень про державну реєстрацію прав, визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Коломийської міської ради Івано-Франківської області (далі - Коломийська міська рада), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (далі - ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області), треті особи: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в якому просила суд:

1) визнати незаконними та скасувати пункт 11 рішення Коломийської міської ради «Про надання земельних ділянок для будівництва індивідуальних гаражів» за

№ 3476-41/2019 від 21 лютого 2019 року;

2) визнати незаконними та скасувати пункт 3 рішення Коломийської міської ради «Про надання земельних ділянок для будівництва індивідуальних гаражів» за

№ 3474-44/2019-44 від 25 квітня 2019 року;

3) скасувати рішення державного реєстратора ЦНАП Коломийської міської ради

від 05 березня 2019 року про державну реєстрацію права власності за

ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0100 га з кадастровим номером :15:005:0079, що за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої: для будівництва індивідуальних гаражів;

4) скасувати рішення державного реєстратора ЦНАП Коломийської міської ради

від 27 травня 2019 року про державну реєстрацію права власності за

ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0100 га з кадастровим номером :15:005:0082, що за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої: для будівництва індивідуальних гаражів;

5) скасувати здійснені державним реєстратором Міжрайонного управління

у Коломийському районі та м. Коломиї Головного територіального управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :15:005:0079;

6) скасувати здійснені державним реєстратором Міжрайонного управління

у Коломийському районі та м. Коломиї Головного територіального управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :15:005:0082.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області

від 27 серпня 2024 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 січня 2025 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Коломийської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області, треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання незаконними та скасування рішень міської ради, державних реєстрацій земельних ділянок, рішень про державну реєстрацію прав, визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 27 червня 2022 року щодо земельних ділянок площею 0,01 га (кадастровий номер :15:005:0079) та площею 0,01 га (кадастровий номер :15:005:0082), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , призначених для будівництва індивідуальних гаражів.

06 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Штендер М. В. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 січня 2025 року (повний тест постанови виготовлено 07 лютого 2025 року, касаційна скарга надійшла до суду 06 березня 2025 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у 2021 році та заявляла 6 позовних вимог немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 908,00 грн).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 10 896,00 грн ((908,00*6)*200%=10 896,00).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України процесуальні документи

в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), у разі подання до суду документів

в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно із частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Так, касаційна скарга була сформована в системі «Електронний суд», проте доказів надсилання учасникам справи копій цієї касаційної скарги в системі ««Електронний суд» (якщо учасники зареєстровані в системі) або листом з описом вкладення заявник не надав.

Також, представником заявника порушено вимоги пункту першого частини другої статті 392 ЦПК України, а саме: невірно вказана назва суду, до якого подається касаційна скарга.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції

у цивільних справах є Верховний Суд.

У касаційній скарзі взагалі не вказано, до якого суду подається касаційна скарга.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Штендера Миколи Васильовича на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 січня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць