Березівський районний суд Одеської області
12.03.2025
Справа № 508/1/25
Провадження № 2/494/243/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2025 м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панчишина А.Ю.,

при секретарі Станілевич А.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» в особі представника Пархомчука С.В. звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , якою просить стягнути з останньої на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № 21663 від 20.02.2021 у розмірі 12 500,00 грн, а також суму судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.02.2021 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 21663 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи Договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на таких умовах: сума виданого кредиту: 2000,00 грн; дата надання кредиту: 20.02.2021; строк кредиту 18 днів; валюта кредиту - UAH стандартна процентна ставка 2,5 % в день або 912,5 % річних. ТОВ «ФК «Авіра Груп» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись грошовими коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого ліміту. Відповідач отримані грошові кошти, в передбачені Договором строки, не повернув. Відповідно до виписки з особового рахунку за Кредитним договором, станом на 25.06.2024 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 12 500,00 грн, яка складається із: 2 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10 500,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами. 17.02.2022 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 17.02.2022 до Договору факторингу № 02-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 . Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по Договору не виконав, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість на загальну суму 12 500,00 грн., то позивач просить стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості, а також суму судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10500 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17.02.2025 року вище зазначена цивільна справа передана судді Панчишину А.Ю.

Ухвалою Березівського районного суд Одеської області від 19.02.2025 року відкрито провадження по справі та справу призначено до судового розгляду спрощеному порядку з викликом сторін.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання прибула, надала наступні пояснення по справі. Згідно яких вказала, шо брала кредиту у позивача також надала суду квитанцію про оплату 11.03.2025 року 2000 гр. заборгованості по тілу кредиту на рахунок позивача. В іншій частині позовні вимоги не визнає, так як вважає, що вони нараховані поза межами річного строку позовної давності. Про високу процентну ставку їй було відомо, однак вона розраховувала, що погасить кредит у строк. Враховуючи наведене, просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 20.02.2021 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 21663 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Підписуючи Договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на таких умовах: сума виданого кредиту: 2000,00 грн; дата надання кредиту: 20.02.2021; строк кредиту 30 днів; валюта кредиту - UAH стандартна процентна ставка 2,5 % в день або 912,5 % річних.

Згідно із ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 Цивільного кодексу України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.

ТОВ «ФК «Авіра Груп» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, визначеному умовами укладеного Договору.

У свою чергу, відповідачка ОСОБА_1 не надала своєчасно ТОВ «ФК «Авіра Груп» кредитні кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору.

Зазначений Договір відповідачем не оспорювався, у передбаченому законом порядку не визнаний недійсним/нікчемним.

17.02.2022 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в Реєстрі боржників.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 17.02.2022 до Договору факторингу № 02-17/02/2022 від 17.02.2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 12 500,00 грн.

11.03.2025 року ОСОБА_1 оплатила на рахунок позивача заборгованість в розмірі 2000 грн., про що подала відповідну квитанцію.

Доводи відповідача про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення відсотків за користування грошовими коштами не грунтуються на вимогах п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, згідно якої позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення саме неустойки (штрафу, пені). Однак, позивач просить стягнути з відповідача саме відсотки за користування кредитними коштами, а не неустойку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За загальним правилом зобов`язання виконуються тими самими особами, які були кредитором і боржником під час їх виникнення. Але законодавство передбачає можливість заміни осіб (як кредитора, так і боржника) при збереженні предмета і змісту зобов`язання. Стосовно обсягу прав, що переходять до нового кредитора, Цивільний Кодекс України у ст. 514 закріплює правило, згідно з яким до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора у зобов`язанні, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» є новим кредитором у зобов`язанні, позичальником у якому є відповідач ОСОБА_1 .

Всупереч умовам Кредитного договору, ОСОБА_1 не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ОСОБА_1 , остання 11.03.2025 року лише частково в сумі 2000 грн. здійснила платіж для погашення існуючої заборгованості.

Відповідно до виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 21663 від 20.02.2021, у ОСОБА_1 станом на 25.06.2024 сума заборгованості складає 12 500,00 грн, з яких: 2 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10 500,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені Договором строки погашення заборгованості в повному обсязі не здійснювала, внаслідок чого у відповідачки ОСОБА_1 перед позивачем ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» утворилась заборгованість за Кредитним договором № 21663 від 20.02.2021 у загальному розмірі 10 500,00 грн. (за винятком 2000 грн. оплаченої суми).

Відповідно до ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюються печаткою.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі ст. 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

У силу ч. 1 ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Даних, що свідчать про повне погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за вказаним вище Договором у добровільному порядку відповідачкою ОСОБА_1 за час розгляду справи в суді не надано.

Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що до теперішнього часу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Кредитним договором № 21663 від 20.02.2021 не виконала, заборгованість в повному обсязі не сплатила, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Згідно зі статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір включено до складу судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, то сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2 034, 81 грн.

Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500 грн., то в цій частині суд виходить з наступного.

Дійсно, відповідно до вимог ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України суд в залежності від результату розгляду справи зобов`язаний розподілити між сторонами витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав суду копію договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, Акт про отримання правової допомоги від 10.03.2025 року, платіжну інструкцію №36194 від 10.03.2025 року та рахунок від 10.03.2025 року, що містять перелік, опис та узгоджену сторонами вартість виконаних робіт, необхідних для надання правничої допомоги.

Проте у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором.

Даний спір є спором незначної складності, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною, справа не передбачає необхідності виконання значного обсягу дій та робіт, необхідних для її підготовки та розгляду.

Водночас є сумнівними з точки зору розумності адвокатські послуги щодо складання позовної заяви у стандартній справі незначної складності за ставкою, що значно перевищує середній розмір аналогічних послуг.

Отже, зважаючи на категорію даної справи, яка є нескладною, враховуючи усталену практику, суд вважає, що визначені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними і не являються співмірними, обґрунтованими і пропорційними об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, а тому дійшов висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу до 3500 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», , заборгованість за Кредитним договором № 21663 від 20.02.2021 у загальному розмірі 10 500 (десяти тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», , суму судового збору в розмірі 2034 гривні 81 копійку та витрат на правову допомогу в розмірі 3500 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 12.03.2025 року.

Суддя Панчишин А.Ю.