Справа № 466/2104/25
Провадження № 2-о/466/190/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

13 березня 2025 року м.Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Луців-Шумська Н.Л., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Куспись Євгеній Адамович, заінтересована особа - Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и л а:

05.03.2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Куспись Євгеній Адамович, звернулася в суд із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу.

Вивчивши заяву та матеріали, що до неї додані, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з наступних підстав.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі № 1-8/99 про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

У поданій в суд заяві ОСОБА_1 зазначає, що встановлення факту її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з 14.10.2024 рахується безвісти зниклим, необхідно для реалізації її особистих прав, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Заінтересованою особою вказано Міністерство оборони України.

Ознайомившись із змістом заяви та долучених до неї документів, встановлено, що ОСОБА_2 має батьків, яких було повідомлено про зникнення безвісті сина, вони зверталися із заявами про проведення службового розслідування за фактом зникнення їх сина безвісті, подавали заяви про залучення їх у якості потерпілих у кримінальному провадженні за цим фактом.

Незважаючи на це заявниця не вказує батьків ОСОБА_2 в числі свідків, яких просить допитати для підтвердження даного факту, не зазначає родичів ОСОБА_2 - матері, батька чи інших, які мають право на отримання передбачених законом пільг та виплат, до числа заінтересованих у справі осіб.

З наведеного, суддя робить висновок що факт, який просить встановити заявниця, не є безспірним та потребує доказування, наявний спір про право, який має вирішуватися у позовному порядку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) вказано, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 викладено висновок про те, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Виходячи з наведеного, суддя дійшла висновку, що в даному випадку наявний спір про право, а тому заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а заявниці слід звернутися до належного суду в порядку позовного провадження згідно з нормами ЦПК України.

З огляду на викладене, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 186, 260-261, 293-294, 315, 352-354 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Куспись Євгеній Адамович, заінтересована особа - Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу.

Роз`яснити заявниці право звернення до суду за захистом своїх прав в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня винесення ухвали.

Суддя: Н. Л. Луців-Шумська