КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 206/1357/22
провадження № 22-ц/824/448/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері» про захист прав споживача шляхом відшкодування завданої майнової та моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері» - адвоката Желудкова Владислава Володимировича на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року в складі судді Сіромашенко Н. В.,

встановив:

20.05.2022 ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду міста Дніпропетровська з вказаним позовом, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері» (далі - ТОВ «Делівері») вартість пошкодженого вантажу у розмірі 9 500 грн та компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.08.2021 між ОСОБА_2 та ТОВ «Делівері» було укладено Договір транспортного експедирування, відповідно до якого ТОВ «Делівері» повинен був надати експедитору послуги по перевезенню вантажу автомобільним транспортом.

На підтвердження укладення вказаного договору ОСОБА_1 було видано квитанцію про прийом вантажу №.

Вантажем виступав інкубатор професійний 392/252, що належав ОСОБА_1 на праві власності та, згідно оформленої квитанції, рухався для відправлення як промислове обладнання з оголошеною цінністю 9 500 грн. Вантаж повинен був бути доставлений зі складу ДНІПРО-8 у м. Дніпро на склад ХУСТ у м. Хуст.

Після прибуття до місця призначення у м. Хуст, отримувачем було виявлено пошкодження вантажу, у зв`язку з чим отримувач відмовився від одержання багажу та останній було повернуто на склад відправлення.

Від відповідної фіксації та складання Акту про пошкодження вантажу представники ТОВ «Делівері» відмовились.

Позивач зазначав, що інкубатор відправлявся новим та неушкодженим, з діючою гарантією заводу-виробника.

При прийнятті вантажу до відправлення жодних зауважень стосовно цілісності багажу та/або якості пакування працівниками ТОВ «Делівері» не заявлялось та відповідні позначки у квитанції про прийом вантажу відсутні.

У відповідь на звернення ОСОБА_1 від 09.10.2021 щодо відшкодування вартості пошкодженого товару, листом від 13.10.2021 ТОВ «Делівері» повідомило про відсутність Акту про пошкодження та неможливість спрямування документів до страхової компанії через несплату замовленої послуги страхування.

ОСОБА_1 зазнав незручностей через пошкодження вантажу з вини перевізника, нерозв`язання спірної ситуації позасудовим способом, витрачанням свого особистого часу на звернення до суду тощо, у зв`язку з неможливістю захистити порушене право споживача що позначилось негативно на його психологічному та фізичному стані, а отже, призвело до моральних страждань.

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 06 липня 2022 року дану справу було направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Делівері» на користь ОСОБА_1 вартість пошкодженого вантажу у розмірі 9 500 грн, у відшкодування моральної шкоди 3 000 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

14.12.2023 представник ТОВ «Делівері» - адвокат Желудков В. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року в повному обсязі та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вважає, що оскаржуване судове рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Зазначив, що відправником вантажу було надано до перевезення заздалегідь запакований вантаж. У зв`язку із відсутністю підстав для відкриття упаковки, зазначених у п. 2. 6 Правил експортного експедирування вантажів, затверджених наказом ТОВ «Делівері» від 14.05.2019 №2 , його огляд та перевірка на цілісність відповідачем не здійснювалась.

21.08.202 вантаж був доставлений до пункту призначення - на склад відповідача у м. Хуст та після отримання вантажу вантажоодержувачем встановлено пошкодження вантажу, останній від отримання вантажу відмовився. Документи на вантаж та документи щодо вартості збитків не надані, вартість збитків не встановлена Акт приймання вантажу за кількістю і якістю не складався. Вартість послуг перевезення та вартість послуг страхування не сплачена. Вантаж повернений на склад відправлення.

Таким чином, обов`язок відповідача щодо перевезення вантажу було виконано належним чином, у відповідності із нормами діючого законодавства України щодо вантажних перевезень, договору та Правил відповідача.

Суд першої інстанції необґрунтовано та безпідставно посилається на «непереборну силу» як єдину підставу звільнення перевізника від відповідальності за незбереження вантажу. Суд невірно трактував та застосував зміст ч. 1 ст. 924 ЦК України, оскільки зі змісту даної норми не вбачається звільнення перевізника від відповідальності за незбереження вантажу саме тоді, коли причиною незбереження такого вантажу була непереборна сила.

Судом першої інстанції необґрунтовано зазначається про те, що саме на перевізника покладається обов`язок складання Акту приймання вантажу за кількістю та якістю, від складання якого перевізник нібито відмовився. Даний висновок суду є хибним та не відповідає ні фактичним обставинам справи, ні нормам матеріального права.

Пунктом 8.3.1 Публічного договору надання транспортно-експедиторських послуг, затвердженого наказом ТОВ «Делівері» від 24.11.2020 №3 передбачено, що Акт приймання вантажу за кількістю та якістю складається протягам 3 днів з моменту першого звернення вантажоодержувача за отриманням вантажу та при наданні їм товарних документів на вантаж (накладних, рахунків-фактур), що підтверджують асортимент, вартість та кількість вантажу.

Згідно п. 8. 3.2 Договору, при ненадання документів на вантаж у 3-денний термін з моменту першого звернення вантажоодержувача за отриманням вантажу, вартість втраченого, пошкодженого, зіпсованого вантажу дорівнює 200 грн.

Позивачем не було надано товарних документів на вантаж, внаслідок чого Акт приймання ватажу за кількістю та якістю не складався.

Судом першої інстанції не взято до уваги, що вантаж було передано відповідачу до перевезення більш ніж через півроку після його придбання, про що свідчить квитанція про прийом вантажу №. Позивачем не доведено, що вантаж був новий. Жодного технічного паспорту чи інших документів, які б підтверджували, що інкубатор, який предметом спору, має технічний номер «392/252» не надано. Вартість вантажу згідно з видатковою накладною від 07.12.2020 №209 становить 10 400 грн та не співпадає з оголошеною цінністю вантажу згідно квитанції про прийом вантажу №, де зазначена сума 9 500 грн. Така невідповідність викликає сумніви щодо того, що видаткова накладна від 07.12.2020 №209 дійсно стосується вантажу, який було передано до перевезення.

Вважає, що вина відповідача є недоведеною, оскільки до перевезення був переданий заздалегідь запакований вантаж, а тому відповідач не мав можливості перевірити його вміст, у зв`язку із відсутністю підстав для відкриття упаковки, зазначених у п. 2. 6 Правил.

За відсутності доказів, які б підтверджували безпосередній факт вини відповідача у пошкодженні вантажу, відсутність підстави для стягнення моральної шкоди.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справ матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції застосувавши до спірних правовідносин висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 23 березня 2016 року у справі № 6-2086цс15, виходив з того, що відповідач не довів, що пошкодження вантажу відбулося внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало. З огляду на те, що відповідачем не спростовано презумцію вини перевізника, у відповідності до норми ст. 924 ЦК України він відповідає за пошкодження прийнятого до перевезення вантажу в межах його оголошеної цінності, яка зазначена в квитанції про прийом вантажу. Суд дійшов висновку, що діями відповідача позивачу була спричинена моральна шкода, яку суд оцінив в розмірі 3 000 грн.

Апеляційний суд не може погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно з квитанцією про прийом вантажу № від 18.08.2021 зі складу Дніпро-8, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 було відправлено вантаж до складу Хуст, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , отримувач ОСОБА_3 . Тип вантажу - промислове обладнання. Цінність вантажу - 9500 грн, вага вантажу - 36,00 кг, об`єм - 0,42 м3.

Передавши вантаж для перевезення, вантажовідправник погодився з умовами Публічного договору надання транспортно-експедиторських послуг, затверджених наказом ТОВ «Делівері» від 24.11.2020 №3, оприлюдненим на офіційному сайті www.deliveri-avto.com.ua ( далі - Публічний договір).

Сторони не заперечують, що вантаж був прийнятий до перевезення від відправника в запакованому вигляді, на палеті, у стрейч-плівці.

При отриманні вантажу одержувачем було виявлено його пошкодження, у зв`язку з чим останній відмовився від його одержання.

Акт приймання вантажу за кількістю та якістю ( у якому фіксуються пошкодження вантажу, нестача товару тощо) складено не було.

Відповідно до частин першої, другої статті 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до пункту 3.3.2 Публічного договору, обов`язки вантажовідправника: запакувати вантаж для його збереження під час транспортування та завантажувально-розвантажувальних робіт.

Відповідно до пункту 3.4.2 Публічного договору, обов`язки вантажоодержувача: у разу отримання вантажу в неналежному стані ( пошкодження, нестача тощо) зафіксувати його стан у відповідному Акті за формою, затвердженою експедитором, за обов`язковою участю представників замовника та експедитора.

Замовник відповідає за всі наслідки неправильної упаковки вантажів ( бій, поломка, деформація, протікання і т.д.) а також застосування упаковки, яка не відповідає особливостям вантажу, його масі або встановленим стандартам і технічним умовам ( п. 6.2 цього договору).

Експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам ( п. 6. 4 цього договору).

При видачі вантажів, у випадках порушення цілісності вантажу - повного або часткового пошкодження, знищення, псування, недостачі вантажних місць по кількості, вазі тощо, складається Акт приймання вантажу за кількістю та якістю (у якому фіксуються пошкодження вантажу, нестача тощо), далі по тексту - Акт і який є єдиною підставою для матеріальної відповідальності у разі розбіжностей між сторонами. Експедитор має право затримати видачу вантажу до складання Акту приймання вантажу за кількістю та якістю ( п. 8.3 договору).

Акт приймання вантажу за кількістю та якістю складається протягом 3 днів з моменту першого звернення вантажоодержувача за отриманням вантажу та при надання їм товарних документів на вантаж (накладних, рахунків - фактур), що підтверджують асортимент, вартість та кількість товару ( п.8. 3.1).

При ненаданні документів на вантаж у 3-денний термін з моменту першого звернення вантажоодержувача за отриманням вантажу, вартість втраченого, пошкодженого, зіпсованого вантажу дорівнює 200 грн ( п. 8.3.2).

Експедитор несе відповідальність за пошкодження або втрату вантажу тільки в тих випадках, коли втрата або пошкодження сталася з вини експедитора ( п. 9.2).

Експедитор не несе відповідальності за цілісність, збереження вантажу у випадках, якщо:

- упаковка не відповідає Правилам;

- якщо виявлені пошкодження упаковки не відповідають пошкодженням на вантажі;

- вантаж не упакований;

- при видачі вантажу виявлено пошкоджений вантаж або недостача вантажу в цілій (непошкодженій) упаковці ( п. 9.3).

Відповідальність за будь-які пошкодження, недостачу або відсутність вантажу всередині неушкодженої упаковки несе вантажовідправник ( п. 9.4).

Замовник відповідає за всі наслідки неправильної упаковки вантажів (бій, поломка, деформація, протікання тощо), а також застосування упаковки, яка не відповідає особливостям вантажу, його масі або встановленим стандартам і технічним умовам ( п. 9.8).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).

Позивачем не доведено, що пошкодження вантажу відбулось під час його перевезення відповідачем, в межах передбаченої цивільно-правової відповідальності перевізника.

В матеріалах справи відсутні докази, що при прийнятті вантажу вантажоодержувачем було виявлено пошкодження як упаковки, так і самого вантажу.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.

У цій справі судом встановлено, що вантаж був прийнятий відповідачем у запакованому вигляді, перед відправкою сторони не перевіряли вантаж на наявність пошкоджень. При прийнятті вантажу вантажоодержувачем не зафіксовано порушення цілісності упаковки. Позивачем не надано доказів стану вантажу до його передачі відповідачу.

Вказані обставини звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу.

З огляду на викладене, правові підстави для покладення на відповідача відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду відсутні.

Отже у цій справі судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в позові.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на звільнення позивача від сплати судового збору, понесені ТОВ «Делівері» судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 367, 368, 376, 381-384 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері» - адвоката Желудкова Владислава Володимировича задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері» про захист прав споживача шляхом відшкодування завданої майнової та моральної шкоди відмовити.

Компенсувати витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Делівері» по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2 977,20 гривень в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук