справа № 274/9626/24
провадження № 2/0274/573/25
Рішення

Іменем України

19.03.2025 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Григоришина В.В., звернулася в суд з позовом до Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, згідно якого просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла спадкодавець - ОСОБА_2 , 1955 року народження, після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка звернулася до Бердичівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії №1013/02-31 від 19.11.2024 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю у неї документа, що посвідчує право власності спадкодавця на зазначений житловий будинок. У зв`язку з вищевикладеним, вона змушена звернутися до суду з даною заявою.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.12.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Витребувано в Бердичівській державній нотаріальній конторі копію спадкової справи щодо майна ОСОБА_2 №1024/2005 (а.с.27 - 28).

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивачки адвоката Григоришиної В.В. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Відповідач - Райгородоцька сільська рада Бердичівського району Житомирської області не забезпечили участь свого представника в судовому засіданні. Направили на адресу суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, у зв`язку з відсутністю заперечень по суті позову ( а.с. 32).

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.07.2008 року (а.с. 10).

Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який рахується за ОСОБА_2 , згідно довідки № 111 від 14.10.2024 року виданої Райгородоцькою сільською радою Бердичівського району Житомирської області, на підставі книги погосподарського обліку №5 за 2006-2010 роки та технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 21.10.2024 року (а.с. 13, 16-20).

Однак за життя ОСОБА_2 не зареєструвала право власності на належний їй житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради №1973 від 21.10.2024 (а.с.14 - 15).

Позивачка претендує на вищезазначене спадкове майно як спадкоємець за заповітом від 13.06.2008 року, посвідченого секретарем Райгородоцької сільської ради, реєстровий №391 (а.с.12, матеріали спадкової справи № 1024 від 12.08.2008 ( а.с. 40-53)).

Звернувшись до державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори для оформлення спадкового майна, позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено, оскільки нею не було подано правовстановлюючого документу на спадкове майно, який є необхідний для вчинення нотаріальної дії, а саме документ, що встановлює право власності спадкодавця на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1013/02-31 від 19.11.2024 року (а.с. 11).

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені статтею 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Стаття 31 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За положеннями частин третьої та четвертої статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті.

Аналізуючи наведені вище нормативні акти, слід дійти висновку, що зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки позивачка дійсно є спадкоємицею за заповітом, спадщину прийняла своєчасно, тому необхідно визнати за нею право власності на спадкове майно зокрема на житловий будинок, що знаходиться за адресою: за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. 12-13,76-81,89,206,211,247,258,263-265,354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , житловою площею 38,9 кв.м., загальною площею 72,1 кв.м., та господарські споруди: В - погріб, №1 -колодязь, в порядку спадкування за заповітом після смерті - ОСОБА_2 , 1955 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19 березня 2025 року

Суддя Т.М. Вдовиченко