Провадження № 2/752/3213/25
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

11.03.2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Данілової Т.М.

при секретарі Моркотун О.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

у грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 рку відкрито загальне позовне провадження у даній справі. (а.с. 56)

В підготовчому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Попсуй О.С. заявив клопотання про зупинення провадження у даній цивільній справі до остаточного вирішення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002491 від 21 жовтня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що перебуває в провадженні Київського апеляційного суду.

Вислухавши думку позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню як обгрунтоване.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупиняючи провадження із зазначеної вище підстави та зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження, суд має проаналізувати предмети спорів у справах і вказати обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у зазначеній справі виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги. Тобто, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинене. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Критерії, які б дозволяли переконливо стверджувати про наявність чи відсутність об`єктивної неможливості розгляду справи, в процесуальному кодексі не визначені.

Водночас, між двома справами, що розглядаються, має існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2024 року у справі №752/5287/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на три роки, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона заявила вимогу про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідачів, на підставі статей 1166, 1167 ЦК України.

Таким чином, у кримінальній справі № 752/5287/23 можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями відповідачів, від яких залежить можливість розгляду справи № 752/26250/24.

Отже, проаналізувавши предмет спору у справі №752/26250/24, суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що обидві справи мають тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в кримінальній справі 752/5287/23 щодо обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , будуть мати преюдиційне значення для справи № 752/26250/24 за позовом ОСОБА_1 , у зв`язку із чимсуд дійшов висновку про зупинення провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Керуючись статтями 103, 104, 116, 117 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Провадження у справі № 752/26250/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - зупинити до набрання вироком у справі № 752/5287/23 законної сили.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: