Справа № 206/5774/24
Провадження № 2/206/270/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю секретаряс/з Содоль М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіна Оксана Володимирівна про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, - за участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Маркело В.В.

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2024 року звернувся представник позивача адвокат Маркело Валентина Олексіївна до суду з позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіна Оксана Володимирівна про визнання додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовної заяви вказано, що ОСОБА_2 , яка є бабусею по матері Позивача ( ОСОБА_1 ) з 2016 року проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з договором міни від 29 січня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Грищенком В.І., їй в цій квартирі належала 1/3 її частина. Також власниками цієї квартири на підставі договору міни по 1/3 її частці були: ОСОБА_3 (рідний дядько Позивача) та ОСОБА_4 . В 2016 році в квартиру АДРЕСА_2 вселилися бабуся Позивача ОСОБА_2 , його рідний дядько ОСОБА_3 та його фактична дружина ОСОБА_5 , Позивач ( ОСОБА_1 ). Позивач на час вселення залишився зареєстрованим за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_3 , в якій проживає його мати. ОСОБА_3 був зареєстрований в будинку свого батька, в якому він ніколи не проживав. В 2017 році в квартирі АДРЕСА_2 були зареєстровані - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою №1417 про склад сім?ї від 02 квітня 2024 року. 06 березня 2019 року Позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 і її прізвище стало " ОСОБА_6 ". Рідний дядько Позивача - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Бабуся Позивача - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати Позивача ОСОБА_7 є єдиним спадкоємцем після смерті - ОСОБА_2 . На момент смерті останньої у Позивача з матір?ю були складні стосунки, вони практично не спілкувалися. В грудні 2023 року ОСОБА_7 повідомила Позивача про те, що на його ім?я бабуся ОСОБА_2 залишила заповіт. Мати передала Позивачу оригінал заповіту від 18 квітня 2019 року, яким ОСОБА_2 заповіла належну їй 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 заповіла Позивачу ОСОБА_1 . Крім того, мати Позивача повідомила йому про те, що спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 вона не приймала. Після цього ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було роз?яснено, що заяву про прийняття спадщини необхідно було подати протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавиці, з якою він не був зареєстрований за однією адресою. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 березня 2024 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіною О.В. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропущенням встановленого законом строку для прийняття спадщини. Враховуючи те, що Позивачу не було відомо про наявність заповіту на його ім?я, вважає, що строк на подання заяви про прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин. Враховуючи викладене, просили суд, визначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитаний в судовому засіданні позивач ОСОБА_8 просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та суду показав наступне. Його бабуся ОСОБА_2 з якою він проживав разом за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . З останньою в нього були добрі відносини. На час мешкання з бабусею він був зареєстрованим за іншою адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає його мати ОСОБА_7 . Остання є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 . На момент смерті бабусі у нього з матір?ю були складні стосунки, вони практично не спілкувалися. В грудні 2023 року мати повідомила йому про те, що бабуся ( ОСОБА_2 ) на його ім?я залишила заповіт та віддала оригінал заповіту йому. Бабуся заповіла йому належну їй 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Мати також повідомила його про те, що спадщину після смерті своєї матері вона не приймала. Після цього він звернувся до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було відмовлено оскільки він пропустив визначений законодавством строк на отримання спадщини. Допитаний в судому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що ОСОБА_2 є її матір`ю, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_9 її син. На протязі тривалого часу вони не спілкувалися з останнім. Після смерті матері вони з сином примирилися та почали спілкуватися. Приблизно в грудні 2023 року під час прибирання вона знайшла заповіт, який залишила її матір. Остання заповіла ОСОБА_10 належну їй 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 . На той час коли вона повідомила сину про заповіт пройшло приблизно десять місяців. Із заявою про видачу спадщини вона до нотаріуса не зверталася. Коли син почав оформлювати спадщину, йому було відмовлено нотаріусом, оскільки він пропустив визначений законом строк. Представник позивача ОСОБА_11 в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за наявними в матеріалах справи документами без її участі та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 33-34).

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіна О.В. в судове засідання не з`явилася про дату, час і місце слухання справи повідомлялася належним чином.

Суд, вислухавши пояснення позивача, покази свідка, думку представника позивача, враховуючи позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку про задоволення позовних вимог.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_12 та ОСОБА_2 , народилася донька ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 14 липня 1984 року виданого Самарським районним відділом РАЦС, встановлено, що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 304. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_6 . (а.с.13).

Від вказаного шлюбу у ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , народилася дитина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зроблено актовий запис № 445, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 виданого 22 квітня 2021року (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , про що Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено актовий запис № 232, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 виданого 04 квітня 2023 року (а.с. 10).

Відповідно до Договору Міни від 29 січня 2016, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Грищенком В.І., зареєстрованого в реєстрі за № 45, встановлено, що власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 на 1/3 частку, ОСОБА_2 на 1/3 частку, ОСОБА_3 на 1/3 частку (а.с.4-5).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири АДРЕСА_2 , міститься інформація про державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності за ОСОБА_4 на 1/3 частку, ОСОБА_2 на 1/3 частку, ОСОБА_3 на 1/3 частку на підставі договору міни, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Грищенком В.І., 29.01.2016 зареєстрованим в реєстрі за № 45 (а.с. 6).

Відповідно до довідки № 1417 про склад сім`ї або зареєстрованих у приміщенні/будинку осіб виданої від 02 квітня 2024 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані: ОСОБА_2 , уповноважений власник з 25.05.20217, ОСОБА_4 з 01.06.2017, ОСОБА_16 (невістка) з 19.10.2017 (а.с.8).

18 квітня 2019 року ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яким заповіла належну їй 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Швецовою Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 653 (а.с.15).

26 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіної О.В. (а.с.49).

Того ж дня приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіною О.В., винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку з пропущеним ОСОБА_1 строку на подання заяви про прийняття спадщини за заповітом (а.с.55).

Судом було витребувано матеріали спадкової справи №37/2024, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіною О.В. (а.с.48-55)

Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою.

На підставі вимог статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов?язані з об?єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.12.2021 року у справі №369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об?єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини, Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати Протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини лише для осіб, які не є спадкоємцями першої черги або кожної наступної черги, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право На спадкування за законом. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 червня 2024 року у справі №686/5757/23 (провадження №14-50цс24 ).

Як встановлено судом Позивачу було відомо, що є спадкоємець першої черги - його мати ОСОБА_7 .

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17.

Тобто, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ст.ст.3,8,9 Конституції Українив Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, та враховуючи, що позивач в установлений законом строк не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту, що також підтверджується показами свідка ОСОБА_7 наданими у судовому засіданні, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом спадкоємцем поважними. Вказане узгоджується з позицією Верховного суду викладеною у постанові від 20 листопада 2024 року по справі № 330/761/21.

На підставі викладеного суд вважає, що позивачем доведено поважність причини пропуску строку на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Керуючись ст. ст.1217,1220,1262,1265,1270,1272 Цивільного кодексу України, ст. ст.12,13,81,247,259,263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лушкіна Оксана Володимирівна про визнання додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 додатковий строк, тривалістю 3 (три) місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 22 квітня 2021 року зроблено відповідний актовий запис №445.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання, складання повного судового рішення).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 10 березня2025 року.

Суддя: О.В. Поштаренко