Справа № 472/1047/23
Провадження №6/472/9/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року селище Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Орленко Л.О.,

з участю секретаря

судового засідання - Чорної О.В.,

представника відповідача - адвоката Ільїна О.В.

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у с-щі Веселинове Миколаївської області клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ільїна Олександра Валерійовича про відстрочення виконання рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2024 року по цивільній справі № 472/1047/23 за позовом Фермерського господарства "Юлиана" до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області та ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2025 року до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ільїна Олександра Валерійовича про відстрочення виконання рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2024 року по цивільній справі № 472/1047/23 за позовом Фермерського господарства "Юлиана" до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області та ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права.

Заява обґрунтована тим, що у вересні 2024 року земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0192 була засіяна озимою пшеницею, яка на даний час знаходиться в стані дозрівання та є власністю відповідача ОСОБА_1 . Закінчення повного циклу збору врожаю і звільнення земельної ділянки від зернових культур можливе в залежності від погодних умов, але з врахуванням минулих періодів, до 30 липня 2025 року включно. На даний момент, у разі повернення земельної ділянки ОСОБА_1 понесе значні матеріальні збитки, які пов`язані з витратами на проведення польових робіт, посів насіння озимої пшениці, добрив та внесення міндобрив у ґрунт, проведених робіт з лущення дисковими боронами (дисковка), культивації, використання палива, орендою техніки та безпосередньою втратою врожаю зернової культури (озимої пшениці). Отже, неможливість зібрати врожай озимої пшениці призведе до збитків, адже єдиним джерелом для покриття цих витрат є саме збір урожаю. За таких обставин просив клопотання задовольнити та відстрочити виконання рішення суду до 30 липня 2025 року.

В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Ільїн О.В. своє клопотання підтримав та просив відстрочити виконання рішення суду до 30 липня 2025 року з підстав, викладених в клопотанні.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання повідомлення.

В судове засідання представник позивача - адвокат Новгородова Т.М. не з`явилася, про дату, час та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного повідомлення до електронного кабінету. 13.03.2025 року надала до суду заяву, в якій просила розглянути клопотання представника відповідача без участі представника позивача та відмовити в задоволенні клопотання про відстрочення виконання рішення суду.

В судове засідання представник відповідача Веселинівської селищної ради не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного повідомлення до електронного кабінету та витягом з книги вихідної кореспонденції суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 435 ЦПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Зі змісту вказаного положення вбачається, що розгляд заяви про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення не передбачає обов`язкової участі учасників справи та має обмежений строк розгляду такої заяви.

За таких підстав, враховуючи, що розгляд даної заяви не передбачає обов`язкової участі учасників справи, беручи до уваги строки розгляду такої заяви, суд вважає за необхідне та можливе розглянути заяву про відстрочення виконання рішення суду у відсутність, осіб, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши пояснення представника відповідача - адвоката Ільїна О.В., дослідивши матеріали заяви, в межах заявлених вимог та наданих доказів, судом встановлено наступне.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2024 року позов Фермерського господарства "Юлиана" до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області та ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права було задоволено частково, а саме: 1) Визнано недійсним договір оренди землі (земельної ділянки) від 04 січня 2022 року, укладений між Веселинівською селищною радою Миколаївської області та громадянином ОСОБА_1 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0192, площею 8,7113 га, з цільовим призначенням земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Веселинівської селищної ради (колишньої Луб`янської сільської ради) Вознесенського району Миколаївської області, який зареєстрований згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 63210656 від 02.02.2022 року, державним реєстратором Веселинівської селищної ради Миколаївської області Волощук Іриною Валентинівною; 2) Скасовано рішення державного реєстратора Веселинівської селищної ради Миколаївської області Волощук Ірини Валентинівни, індексний номер: 63210656 від 02.02.2022 року, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта речового права - права оренди земельної ділянки (невитребувана частка (пай)), з кадастровим номером :04:000:0192, площею 8,7113 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за ОСОБА_1 , прийняте на підставі договору оренди землі (земельної ділянки) від 04 січня 2022 року, укладеного між Веселинівською селищною радою Миколаївської області та громадянином ОСОБА_1 ; 3) Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 03.02.2025 року дане рішення суду змінено, а саме: Виключено з мотивувальної частини рішення суду висновки про скасування рішення державного реєстратора Веселинівської селищної ради Миколаївської області Волощук Ірини Валентинівни та виключено абзац третій з резолютивної частини рішення суду, в якому йдеться про скасування рішення державного реєстратора Веселинівської селищної ради Миколаївської області Волощук Ірини Валентинівни.

Таким чином, рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2024 року, 03 лютого 2025 року набрало законної сили, в незміненій частині.

Конституція України є основним законом України. Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до частини 1 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 3 статті 435 ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини 4 зазначеної статті вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У частині першій статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

З аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що відстрочка виконання рішення суду може бути застосована судом у виняткових випадках, що створюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 435 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013 року, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Суд, надаючи аналіз викладеному, вважає, що представником відповідача не надано достатніх та переконливих доказів, що свідчать про наявність у відповідача виключних обставин, через існування яких він позбавлений можливості виконати рішення суду, відтак підстави для задоволення клопотання та відстрочення виконання рішення суду відсутні.

Зокрема, в обґрунтування клопотання про відстрочку виконання рішення суду представник відповідача послався на те, що у вересні 2024 року земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0192 була засіяна озимою пшеницею, яка на даний час знаходиться в стані дозрівання та є власністю відповідача ОСОБА_1 , а тому в разі повернення позивачу земельної ділянки до збору врожаю, відповідач ОСОБА_1 понесе значні матеріальні збитки. Однак такі обставини не є безумовними підставами для відстрочення виконання рішення суду і підлягають оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Як зазначає заявник, земельна ділянка була засіяна у вересні 2024 року, тобто, на час посівних робіт відповдіачу ОСОБА_1 було відомо, що даний спір перебуває на завершальній стадії, однак відповідач, не чекаючи на рішення суду, всеодно засіяв земельну ділянку, а тому проведені ним сільськогосподарські роботи зроблені на власний ризик і не можуть бути підставою для обмеження позивача у праві оренди на цю земельну ділянку.

Крім того, як вбачається з рішення Веселинівського районного суду від 21 жовтня 2024 року, яке набрало законної сили, судом не ухвалювалось рішення про повернення земельної ділянки позивачу, а лише було визнано недійсним договір оренди землі (земельної ділянки) від 04 січня 2022 року, укладений між Веселинівською селищною радою Миколаївської області та громадянином ОСОБА_1 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0192.

Тобто, з моменту набрання вказаним рішенням суду законної сили договір оренди землі (земельної ділянки) від 04 січня 2022 року, укладений між Веселинівською селищною радою Миколаївської області та громадянином ОСОБА_1 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0192, вважається недійсним.

Оскільки вказаний договір оренди вже вважається недійсним, то відповідач ОСОБА_1 , як добросовісний громадянин, зобов`язаний повернути вказану земельну ділянку в користування позивачу ФГ "Юлиана". Однак, таке повернення земельної ділянки не є виконанням рішення суду, а є наслідком визнання договору оренди недійсним. А тому, оскільки судом не ухвалювалось рішення про примусове повернення земельної ділянки позивачу, то і немає підстав для відстрочення виконання рішення суду.

Натомість, суд вважає, що питання щодо конкретної дати повернення земельної ділянки в користування позивачу ФГ "Юлиана", відповідач ОСОБА_1 має можливість добровільно узгодити із самим позивачем, з огляду на те, що орієнтовний збір врожаю на земельній ділянці очікується на липень 2025 року (через 4 місяці, що є незначним терміном), і до того ж, відповідачем подана касаційна скарга на рішення суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ільїна О.В. про відстрочення виконання рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2024 року не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ільїна Олександра Валерійовича про відстрочення виконання рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2024 року по цивільній справі № 472/1047/23 за позовом Фермерського господарства "Юлиана" до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області та ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права, - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення або оголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко