Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2025 Справа №607/22500/24 Провадження №2/607/810/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судці Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника позивача адвоката Кметика Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради, з участю третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті матері,

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Кметика Я.С., звернувся в суд із позовом до Байковецької сільської ради, з участю третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_2 , якою за життя був складений заповіт на його ім`я. Спадщину після смерті матері він прийняв у встановленому законом порядку. Проте, на даний час, він не може оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на житловий будинок. 25.08.2022 нотаріусом було відмолено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне нерухоме майно.

Посилаючись на наведене, позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою судді від 01.11.2024 відкрито провадження у цивільній справі №607/22500/24. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 24.12.2024 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, що відображено в протоколі судового засідання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, попередньо подавши суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, щодо задоволення позовних вимог покладається на думку суду.

Представник третьої особи - Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подавши попередньо заяву про розгляд справи у відсутності представника Тернопільської районної державної нотаріальної контори.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво смерть серії НОМЕР_1 видане 10.09.2007 Чернелево-Руською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчений секретарем Чернелево-Руської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Кузьмяк Петром Івановичем 09.08.2007 за реєстровим № 28, відповідно до якого, все майно, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося і все те, на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 .

Таким чином, спадкоємцем майна за заповітом ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1 .

Як вбачається з копії спадкової справи №333/2013 року, заведеної державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_2 , наданої на запит суду, спадкова справа заведена за заявою сина померлої ОСОБА_1 про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом №856 від 09 липня 2013 року. Інші спадкоємці не зверталися.

ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. №1299/02-31 від 25.08.2022, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві.

Згідно довідки (виписки із по господарської книги) виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 05.03.2025 за №43, станом на 15.04.1991 в по господарській книзі №6 за 1986-1991 р.р., особовий рахунок № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 відкрито номер по господарського обліку на гр. ОСОБА_2 (голова двору). Двір колгоспника, членами якого були: голова двору ОСОБА_2 , 1922 р.н.; син ОСОБА_1 , 1960 р.н.

Відповідно до довідки №51 виданої 18.02.2014 Чернелево-Руською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 син, 1960 р.н., ОСОБА_3 невістка, 1968 р.н., ОСОБА_4 внук, 1999 р.н.

24.02.2014 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №133 від 06.03.2014 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 24.02.2014 по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується за: 1/2 частина за ОСОБА_2 ; 1/2 частина за ОСОБА_1 . За ОСОБА_2 державна реєстрація прав власності житлового будинку АДРЕСА_1 в бюро не проведена.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК України в редакції 1963 року, які були виключені з кодексу у 1993 році (Закон від 16 грудня 1993 року № 3718-ХІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 18 січня 1994 року).

Відтак, у вказаній частині підлягають застосуванню норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Частиною 1 статті 112 ЦК УРСР передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Згідно зі ст.120 ЦК УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності.

За змістом ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 14.01.2014 року у справі №6-14 5цс 13 та від 18 листопада 2015 року № 6-350цс15.

Таким чином, право на частку у колгоспному дворі мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку.

Оскільки вищевказаний житловий будинок збудовано в 1957 році, що стверджується копією інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виготовленої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, тобто в період до 15.04.1991 року, до введення в дію Закону України «Про власність», всі члени колгоспного двору набули права спільної сумісної власності на вказаний будинок. Це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору після введення в дію вищезазначеного Закону.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належали по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя склала заповіт, яким заповіла усе належне їй майно, зокрема 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , останній у встановленому законом порядку спадщину прийняв, а тому він успадкував належну померлій 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому його право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 206, 259, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 120, 123, ЦК України 1963 року, ст. 16, 392, 1216-1219, 1223, 1268, 1270 ЦК України 2003 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, адреса: вул.Січових Стрільців, 43, с.Байківці, Тернопільського району Тернопільської області, код СДРПОУ 04394846.

Третя особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, адреса: вул.Котляревського, 27, м.Тернопіль.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич