Єдиний унікальний номер 341/1856/24
Номер провадження 2-о/341/47/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді Куценка М.О.,

за участю секретаря судового засідання Сегін І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дубовецька сільська рада, приватний нотаріус Івано-Франківського районного нотаріального округу Засєдко Н.І., про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить:

- встановити факт його постійного проживання із спадкодавицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- встановити факт, що має юридичне значення - родинних відносин між фізичними особами, а саме: що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного акту серії ЯЖ №639075, виданого 06.02.2009 р. на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,68 га. на ім`я ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначено, що заявник є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через похилий вік та незадовільний стан здоров`я померла потребувала підтримки та допомоги, у зв`язку з чим на початку 2007 р. ОСОБА_1 забрав матір до себе і вони спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Разом вони проживали до дня смерті матері. ОСОБА_2 за життя склала заповіт посвідчений Ланівською сільською радою, яким усе своє майно заповіла заявнику. Заповіт не змінювався та не скасовувався. На початку червня 2024 р. він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після своєї матері, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері через пропущення шестимісячного строку прийняття спадщини, ним не надано належних доказів проживання зі спадкодавцем на момент смерті та не підтверджено родинні зв`язки. Крім того нотаріус попередила його, що є розбіжність у зазначенні прізвища та імені матері у свідоцтві про його народження та у свідоцтві про смерть, а також у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №639075 виданому 06.02.2009 р. на земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,68 га., де мати записана ОСОБА_2 . Встановлення даного юридичного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини за заповітом тому заявник звернувся до суду.

Ухвалою судді Галицького районного суду від 10.09.2024 року відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження, та справа призначена до розгляду по суті (а.с.24).

Ухвалою судді Галицького районного суду від 24.12.2024 року від приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Засєдко Н.І. витребувано належним чином посвідчені копії спадкової справи заведеної після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.43).

31.12.2024 р. на адресу суду від приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Засєдко Н.І. надійшли належним чином посвідчені копії спадкової справи заведеної після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.50-60).

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи: Дубовецької сільської ради скерував на адресу суду заяву, в якій просив проводити розгляд вказаної справи у відсутності представника Дубовецької сільської ради та не заперечують проти задоволення заяви (а.с.32).

Заінтересована особа: приватний нотаріус Івано-Франківського районного нотаріального округу Засєдко Н.І. скерувала на адресу суду заяву, в якій просила проводити розгляд вказаної справи у її відсутності (а.с.68).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона проживає в с. Лани. Сім`ю ОСОБА_1 , добре знає, оскільки являються родичами. Зазначає, що ОСОБА_2 , проживала у свого сина ОСОБА_1 за місцем його проживання по АДРЕСА_1 близько двох останніх років перед її смертю. Син за нею доглядав. Знає матір заявника як ОСОБА_5 . Їй відомо що в документах ОСОБА_6 в деяких вона записана як ОСОБА_7 , про те ОСОБА_8 та ОСОБА_7 це одна і та ж особа. Зазначає, що в ОСОБА_6 був земельний пай, як у працівниці колгоспу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є жителькою АДРЕСА_2 . Раніше працювала листоношею в «Укрпошті». Приносила пенсію бабі ОСОБА_2 . Її син - ОСОБА_1 , з яким вона проживала близько 2 років перед тим як померла по АДРЕСА_1 . Померла ОСОБА_10 приблизно в 2008 році. Знає що ОСОБА_11 в селі кликали як ОСОБА_5 . Також їй відомо, що в документах вона була записана як ОСОБА_12 , а її син як ОСОБА_13 . Зазначає що ці неточності ймовірно виникли при складанні документів державними органами. Також зазначає, що село Лани є маленьким де всі один одного добре знають. У ОСОБА_2 був земельний пай, це вона добре знає, оскільки також має земельний пай.

У відповідності до ст.ст. 13, 82 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_2 . Однак в документах, що підтверджують їх родинні зв`язки, допущені помилки, а саме в свідоцтві про смерть прізвище та ім`я матері зазначено як « ОСОБА_2 », а у свідоцтві про народження заявника прізвище та ім`я матері зазначено як « ОСОБА_14 » (а.с.10,11).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №2669163 від 12.12.2005 р. та заповіту посвідченому Виконавчим комітетом Ланівської сільської ради Галицького району від 06.11.2002 року, номер за реєстром 8, ОСОБА_2 все своє майно заповіла ОСОБА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_2 не змінювався і не скасовувався (а.с.16,12).

Відповідно до довідки виданої старостою Ланівського старостинського округу Дубовецької сільської ради Г.Лазарчук - на момент смерті ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_3 , однак остання фактично проживала разом зі своїм сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Відповідно до довідки виданої старостою Ланівського старостинського округу Дубовецької сільської ради Г. ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є одна і та сама особа та доводиться ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - матір`ю (а.с.14).

Приватним нотаріусом Засєдко Н.І заведено спадкову справу, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №2669163 від 12.12.2005 року (а.с.16) та копією спадкової справи (а.с.50-60), проте постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Засєдко Н.І. заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку наданого для прийняття спадщини, неподанням підтвердження проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та відсутності родинних зв`язків (а.с.18).

ОСОБА_1 є спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті своєї матері, однак через розбіжності в особистих та правовстановлюючих документах на спадкове майно не може належно оформити свої спадкові права.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином з наданих суду доказів вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є матір`ю та сином.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Саттями 2,3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою їх обмеження.

З огляду на положення наведеної норми Закону, Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Як зазначено у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Пленуму Верховного Суду України від 21.02.2018 року по цивільній справі №317/2329/15-ц та від 28.02.2018 року по цивільній справі № 633/344/16-ц.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України).

Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом, зокрема згідно з ч. 2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Абзацом 2 пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про становлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що наведений у ст. 273 ЦПК (на даний час ст. 315 ЦПК) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №639075, виданий 06.02.2009 р. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,68 га. належить ОСОБА_2 ,

що підтверджується наданими та дослідженими доказами, а тому суд вважає вимоги викладені в заяві обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13, 76-81, 293, 294, 315-319, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дубовецька сільська рада, приватний нотаріус Івано-Франківського районного нотаріального округу Засєдко Н.І., про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини разом із спадкодавицею - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт, що має юридичне значення - родинних відносин між фізичними особами, а саме: що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №639075, виданому 06.02.2009 р. на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,68 га. на ім`я ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням вимог п.3 Розділу ХIІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.03.2025 року.

СуддяМихайло КУЦЕНКО