Номер провадження: 22-ц/813/4483/25
Справа № 522/9207/23
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

14.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді Дришлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Жекала Ігоря Сергійовича на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2024 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання договорів факторингу частково недійсними в частині передачі права вимоги на кредитні зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, а саме за кредитним договором № 14132-08/2021, № /742294, № /478652, № 120846059.

09 січня 2024 року від відповідача до суду надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання договорів факторингу частково недійсними в частині передачі права вимоги на кредитні зобов`язання.

12 березня 2024 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси об`єднано в одне провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання договорів факторингу частково недійсними в частині передачі права вимоги на кредитні зобов`язання, а також вирішено присвоїти об`єднаній цивільній справі №522/9207/23 та продовжити розгляд об`єднаної справи.

13 серпня 2024 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси вирішено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити;

стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості у сукупному розмірі 130051,95 грн:

за Кредитним договором №14132-08/2021 в розмірі 17 244 грн, з яких:

- 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 11 244 грн - сума заборгованості за відсотками;

за Кредитним договором № /742294 в розмірі 16 000 грн, з яких:

- 4 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 12 000 грн - сума заборгованості за відсотками;

за Кредитним договором № /478652 в розмірі 19 375 грн, з яких:

- 5 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 14 375 грн - сума заборгованості за відсотками;

за Кредитним договором № 120846059 в розмірі 57 494,55 грн, з яких:

- 10 137,54 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 47 357,01 грн - сума заборгованості за відсотками.

за Кредитним договором № 2187167 в розмірі 19 938,40 грн, з яких:

- 6 780 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 13 158,40 грн - сума заборгованості за процентами.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання договорів факторингу частково недійсними в частині передачі права вимоги на кредитні зобов`язання відмовити в повному обсязі.

24 лютого 2025 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 адвокат Жекало Ігор Сергійович направив до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2024 року. Представник апелянта не погоджується із оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, вважає його таким, що ухвалене з неправильним встановленням обставин справи внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів. Так, представник апелянта зазначає, що з аналізу долучених до первісного позову письмових доказів вбачається, що позивачем не наданого жодного первинного бухгалтерського документа, який би підтверджував факт здійснення господарської операції, в тому числі, але не виключно, надання кредитних коштів відповідачу, оплати відповідачем певних сум за кредитним договором, нарахування відсотків тощо. Крім того, представник апелянта звертає увагу на відсутність доказів сплати визначеної у договорах факторингу ціни договору, а отже, як вважає представник апелянта, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не довели належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за кредитними договорами. З огляду на викладене в апеляційній скарзі, представник апелянта просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову.

27 лютого 2025 року вказана апеляційна скарга зареєстрована канцелярією Одеського апеляційного суду та того ж дня протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційна скарга розподілена колегії суддів під головуванням судді Дришлюка А.І.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст оскаржуваного рішення складений 20 серпня 2024 року, апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку направлено до Одеського апеляційного суду 24 лютого 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі представник апелянта зазначає, при проголошенні вступної та резолютивної частини рішення суду першої інстанції апелянт присутня не була, копію оскаржуваного рішення не отримувала. При цьому, представник апелянта повідомив, що з ним договір про надання правової допомоги укладений 10 жовтня 2024 року, після чого копію оскаржуваного рішення він отримав 24 січня 2025 року. Разом з тим, представник апелянта не пояснює причини отримання ним копії оскаржуваного рішення лише через 3,5 місяці після укладення договору із ОСОБА_1 про надання правової допомоги, у зв`язку з чим доводи щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що зазначені в апеляційній скарзі, є неспроможними.

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, оскільки представником апелянта не долучено квитанції про сплату судового збору за подання апеляційної скарги, про яку зазначено в додатках до апеляційної скарги після прохальної частини.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Первісний позов подано юридичною особою у 2023 року та ціна позову в сукупному розмірі становить 130051,95 грн. Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2684 грн. Тобто, судовий збір, що підлягав сплаті при зверненні до суду із позовом становив 2684 грн, оскільки 1,5% від ціни позову становить менше, ніж 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року. За результатами розгляду справи первісний позов задоволено в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного відмовлено. Рішення оскаржується лише в частині задоволеного первісного позову. Тому, за подання апеляційної скарги, з урахуванням часткового оскарження рішення суду першої інстанції підлягає сплаті судовий збір у розмірі 4026 грн (2684 грн х 150%).

Судовий збір відповідно до ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року сплачується через банківські установи, чи поштовим відділенням зв`язку за рахунок платника. У призначенні платежу платник повинен вказати слова «судовий збір», код ЄДРПОУ суду, до якого він звертається, пункт з таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору.

Отримувач коштів - ГУК в Од.обл./Малиновськ. р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) -37607526

Банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача - UA0015757

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Серед іншого, згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Доступ до підсистем (модулів) ЄСІТС, крім вебпорталу, здійснюється за допомогою Електронного кабінету після обов`язкового проходження особою процедури реєстрації або автентифікації. Автентифікація користувача здійснюється на початку кожної сесії роботи в ЄСІТС. Адміністратор ЄСІТС надає користувачеві доступ до інформації, підсистем, модулів, функцій та сервісів ЄСІТС в межах прав користувачів, визначених законодавством. Електронний кабінет - персональний кабінет (вебсервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) ЄСІТС, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів ЄСІТС або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу. Ідентифікаційні дані особи - для юридичних осіб: ідентифікаційний код юридичної особи (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України, - код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України); для фізичних осіб - підприємців: реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП), для адвокатів - номер та дата видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; для фізичних осіб: унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (далі - УНЗР), реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або номер і серія паспорта. Для фізичних осіб - громадян України номер і серія паспорта є ідентифікаційними даними виключно за відсутності у такої фізичної особи РНОКПП або УНЗР (пункти 5.4-1, 5.5, 18, 20 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

Так, апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2024 року в інтересах ОСОБА_1 подано та підписано адвокатом Жекалом Ігорем Сергійовичем. На підтвердження повноважень представник апелянта надав копію ордеру на надання правничої допомоги та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Однак, в реквізитах апеляційної скарги представник апелянта не зазначив про наявність зареєстрованого електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд», а також не надано відповідних ідентифікуючих даних адвоката для подальшого надання доступу до електронної справи у підсистемі «Електронний суд», що є окремою підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним залишити апеляційну скаргу без руху та надати строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору за подання апеляційної скарги або з надання доказів на підтвердження наявності підстав щодо звільнення апелянта від сплати судового збору, надання відповідних ідентифікуючих даних адвоката для подальшого надання доступу до електронної справи у підсистемі «Електронний суд», а також вмотивованого клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. ст. 185, 357 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, а також у разі несплати судового збору, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє апелянта та надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись 175, 177, 185, ч. 4 ст. 356, 357 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Жекала Ігоря Сергійовича на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2024 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання договорів факторингу частково недійсними в частині передачі права вимоги на кредитні зобов`язання залишити без руху.

Повідомити апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити апелянтові, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст.ст. 185, 357 ЦПК України.

В процесі розгляду справ Одеським апеляційним судом застосовуються Правила організації ефективного цивільного судочинства, затверджені Радою суддів України №14 від 28.02.2020 року, з текстом яких можна ознайомитися за посиланням: https://oda.court.gov.ua/sud4813/inshe/3/1163581/

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк