Справа № 396/2423/24
Провадження № 2/396/143/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Цесельської О.С., за участю секретаря судового засідання Кравченко І.В., представника позивача - адвоката Боруша А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду в залі суду в м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Боруш Андрій Олександрович до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Боруш А.О. звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачкою мають спільну неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2021 року дитина безперервно та постійно проживає з батьком - позивачем по справі. Мати дитини проживає окремо, за межами території України, самоусунулася від участі у вихованні та утриманні дитини. Позивач самостійно виховує та утримує дочку, приймає участь у шкільному житті та забезпечує в разі потреби медичною допомогою. Позивач збирає документи задля отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, встановлених абзацом 4 ч.1 ст. 23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме у зв"язку із самостійним вихованням дитини до 18 років, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Позивач та його представник під час судового розгляду підтримали позовні вимоги, прохали позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явилася, повідомлялася про час та місце судового розгляду належним чином - шляхом надіслання судової повістки за місцем реєстрації.

Представник третьої особи служби у справах дітей Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та надав письмові пояснення, відповідно до яких, 02.08.2024 року було проведене обстеження житлово - побутових умов проживання ОСОБА_1 , під час якого було встановлено, що будинок, у якому він мешкає, належить матері дитини - ОСОБА_2 , яка на момент обстеження зі слів позивача, перебувала за кордоном, де працює, щоб заробити кошти на утримання сім"ї. У липні 2024 року ОСОБА_2 повернулася з-за кордону та надала згоду ОСОБА_1 визнати батьківство по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_4 . 02.07.2024 року ОСОБА_2 надала згоду на реєстрацію ОСОБА_1 у своєму домоволодінні в с. Новоолександрівка. Зі слів ОСОБА_1 він не працює, дохід має тільки від ведення домашнього господарства. (а.с.66-67)

Допитані під час судового розгляду свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 пояснили, що добре знають ОСОБА_1 , який проживає разом з дочкою ОСОБА_8 , 2009 р.н., самостійно виховує та утримує її. Мати дівчинки з ними не проживає з 2021 року та не цікавиться життям дитини.

Опитана під час судового розгляду неповнолітня ОСОБА_3 пояснила, що з матір"ю не спілкується та не підтримує стосунки з 2021 року. Мати взагалі не приймає участі у її житті, не надає коштів для неї. Вона мешкає разом з батьком, який приділяє їй належну увагу, повністю забезпечує, ходить на батьківські збори.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до акту обстеження умов проживання № 100 від 02.08.2024 року, проведено обстеження умов проживання батька ОСОБА_1 та дочки ОСОБА_3 , 2009 р.н., які проживають в АДРЕСА_1 , власником домоволодіння є мати дитини ОСОБА_2 . Умови проживання визнано належними, у кімнатах охайно, чисто, одягом, засобами гігієни забезпечена. (а.с.15)

Згідно із довідкою директора Новоукраїнського ліцею № 4 Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_3 , учениця 9-А класу, регулярно відвідує заняття у ліцеї. Дитина завжди гарно одягнена, доглянута, дитина супроводжується лише батьком до школи, батько приймає активну участь у її шкільному житті, матір не приймає участі у шкільному житті з 2021 року, не відвідує батьківські збори. (а.с.16) Відповідно довідки сімейного лікаря, батько ОСОБА_9 постійно турбується станом здоров"я дитини, регулярно приводить дитину на медичний огляд. (а.с.17)

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2 ст.315ЦПК Українисуд розглядає справи про встановлення фактів, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Питання регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (ст. 1 СК України).

Згідно з ч. 1ст.121 СК Україниправа та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122,125цьогоКодексу.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст. 157 цього Кодексу.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст.ст. 150-151 СК України.

За приписами ч. 2ст. 150СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч. 2, 5 ст. 157 СК України тойіз батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Крім того, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місцепроживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з п. 2 ч. 1ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Таким чином, за змістом наведених норм чинного законодавства, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися.

Отже, при встановленні факту самостійного виховання дитини батьком фактично встановлюється юридичний факт, у силу якого обсяг прав матері обмежується або припиняється.

З матеріалів справи вбачається, що позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що неповнолітній син проживає разом із ним, знаходиться на його утриманні і вихованні.

Разом з тим, в силу ст.141 СК України проживання одного з батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Заявник не надав суду доказів, що в питанні виховання чи утримання неповнолітньої дитини, матір умисно ухиляється від виконання цих обов`язків чи реалізації прав.

Надані суду докази лише свідчать про факт проживання неповнолітньої ОСОБА_10 разом з батьком, що ніким не заперечується, однак жодним чином не підтверджують факту ухилення матері від участі у вихованні дитини та утриманні дитини.

Жодних доказів того, що будь-яка особа порушує, не визнає чи оспорює права позивача, як і про те, що є обґрунтовані фактами ризики їх порушення, невизнання чи оспорювання, а також документів, які б підтверджували існування складнощів в отриманні соціальних пільг та гарантій заявником суду не надано, як і не надано доказів відповідної відмови компетентних органів у вирішенні зазначених ним у позові питань за відсутності судового рішення. При цьому суд вважає, що факт самостійного виховання позивачем дитини може бути підставою (обставиною), яка підлягає доведенню під час розгляду судової справи про захист конкретних прав чи свобод позивача і не потребує додаткового попереднього його встановлення судом.

Окрім того, відповідно до положень ст. 160 СК України місце проживання неповнолітньої ОСОБА_10 , яка досяг чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що встановлення факту самостійного виховання дитини зумовлене, зокрема, підготовкою пакету документів задля отримання відстрочки від призову на війському службу під час мобілізації . Разом з тим, позивач не надав доказів що він військовозобов"язаним та є таким, що підлягає мобілізації.

Окреме проживання батьків та встановлення місця проживання дитини із заявником, що включає в себе обов`язок батька щодо утримання та виховання дитини, не доводять факт відсутності участі матері у вихованні дитини.

На думку суду, встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини не породжує ті юридичні наслідки, про які зазначено у заяві, та від встановлення судом таких фактів не залежить виникнення, зміна особистих прав заявника як батька, про які він зазначив у заяві.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення позову.

Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.12,13,81,141,206,258-260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Боруш Андрій Олександрович до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 14 березня 2025 року.

Суддя: О. С. Цесельська