Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2025 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

за участі секретаря судового засідання Рашевської О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Барської міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Барська державна нотаріальна контора про виключення записів з реєстру заборон -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про припинення обтяження у виді заборон відчуження нерухомого майна, яке йому належить. Заборона відчуження внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна Барською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження не визначена, без номера. В обґрунтування позову зазначив, що у Барської державної нотаріальної контори не було правових підстав для внесення до реєстру заборони відчуження нерухомого майна, яка створює йому перешкоди для оформлення правочинів, а саме договору купівлі-продажу. Будь яких боргів у нього не має. Власник майна вказаний: ОСОБА_1 і одночасно ОСОБА_2 , станом на сьогоднішній день, відповідно до Договору купівлі-продажу від 20.11.1996 року позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач просив суд припинити обтяження у виді: заборони на нерухоме майно: будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №6463836, реєстратором Барською державною нотаріальною конторою 25.01.2008.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Боднаренко В.М. надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі.

Представник відповідача Барської міської ради Вінницької області проти позову не заперечував, просив розглянути справу у його відсутність, про що вказав в заяві, яку подав до суду.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Барська державна нотаріальна контора Вінницької області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про слухання справи у їх відсутність.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

20.11.1996 позивачем ОСОБА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 20.11.1996 який зареєстровано в реєстрі за №3527, було придбано житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами загальною площею 46,77 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В жовтні 2024 було подано декларацію про реконструкцію житлового будинку згідно якої загальна площа будинку збільшилась до 73,1 кв.м. та виготовлено новий технічний паспорт на добудований будинок та після чого було проведено реєстрацію будинку після перебудови і отримано витяг з Державного реєстру речових прав за №404814832 від 21.11.2024, номер відомостей про речове право №57667167.

Також позивачем було оформлено документи на земельну ділянку під будинком площею 0,0618 га., а саме: виготовлено технічну документацію на земельну ділянку кадастровий номер :01:111:0052 площею 0,0618 га., яка була затверджена згідно рішення 48 сесії 8 скликання №12.1.1 від

17.10.2024 та відповідно до виготовлених документів було зареєстровано право власності на вищезазначену земельну ділянку кадастровий номер :01:111:0052 площею 0,0618 га. згідно Витягу з Державного реєстру речових прав №401538671 від 30.10.2024, номер відомостей про речове право №57336150.

При реєстрації права власності на земельну ділянку та будинок, державним реєстратором було повідомлено позивача про наявність обтяження.

Згідно з даних Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна Барською державною нотаріальною конторою зареєстровано заборону на нерухоме майно № 5420587 від 03.08.2007 року. Підстави обтяження не вказано.

Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно відомостей з Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна видно, що об`єкт обтяження: інше, жила (і) будівля (і) за адресою: АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_1 і одночасно інший запис із вказаним власником - ОСОБА_2 (попередня власниці до 1996), тоді як з 1996 позивач став законним власником будинку за даною адресою.

Саме тому можна зробити висновок, що заборони та арешт датовані 2000 роком, які були внесені як архівні записи без їх перевірки чи підстав існування на час внесення, є помилковими і невідомо якого власника майна вони стосуються.

Будь яка інформації в Державній нотаріальній конторі відсутня, так як сплив термін зберігання документів на підставі яких вносились відомості щодо заборон та арешту, тому державний нотаріус не може вилучити ці записи.

Суд вважає, що у Барської державної нотаріальної контори не було достатніх правових підстав для реєстрації заборони відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, оскільки не вказана підстава заборони, номер та дата, не зазначено нерухоме майно, яке заборонено відчужувати, його вартість, а також причина відсутності коду.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки реєстрація заборони відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна унеможливлює укладення правочину купівлі-продажу позивачем, створені в такій спосіб перешкоди підлягають усуненню судом шляхом зобов`язання співвідповідача скасувати вказану заборону.

Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись статтями ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Припинити обтяження у виді: заборони на нерухоме майно: будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №6463836, реєстратором Барською державною нотаріальною конторою 25.01.2008, арешт (архівний запис) на житловий будинок який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №5420632, реєстратором Барською державною нотаріальною конторою 03.08.2007, арешт (архівний запис) на житловий будинок який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №5420587, реєстратором Барською державною нотаріальною конторою 03.08.2007 та вилучити відповідні записи з реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя: