БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/240/25
У Х В А Л А

"17" березня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Ріхтера В.В., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сльозки А.Ф. про долучення до матеріалів справи заяви відповідача про надання строку на примирення,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2025 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Ресенчук О.Ю. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27 липня 2013 року між ними було укладено шлюб, від якого мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; на даний час їх сімейні стосунки припинені через різні погляди на життя, шлюб носить формальний характер, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати.

12 березня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Сльозка А.Ф. через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про долучення до матеріалів справи заяви відповідача про надання строку на примирення. Згідно даної заяви ОСОБА_1 , вона зацікавлена у збереженні сім`ї та намагається вжити заходів для примирення та докладає максимум зусиль щодо врегулювання спірних питань між сторонами мирним шляхом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи.

Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

При цьому, надання судом строку для примирення подружжя не суперечить моральним засадам суспільства, не є примушуванням сторін до спільного проживання, втручанням у їх приватне життя, порушенням норм моралі, конституційних прав позивача та принципу добровільності шлюбу.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) 27 липня 2013 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Степанівською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області за актовим записом № 02. Від даного шлюбу сторони є батьками двох спільних неповнолітніх дітей дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З урахуванням наведених причин для розірвання шлюбу, тривалості існування шлюбу, спільного проживання, наміру відповідача зберегти сім`ю, наявності дітей, суд уважає за необхідне надати сторонам у справі строк для примирення.

Обмірковуючи необхідний строк для примирення, суд виходить з такого.

При прийнятті процесуальних рішень і застосуванні будь-яких процесуальних норм суд має керуватись у першу чергу основним завданням цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту прав та інтересів особи.

Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком (див. постанови Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі №761/33261/16-ц і від 8 березня 2023 року у справі №127/16963/22-ц).

Позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Враховуючи наведені обставини справи та положення законодавства, взявши до уваги інтереси як позивача, так і відповідача, суд уважає, що строк на примирення подружжя тривалістю у 3 місяці є достатнім та розумним для вирішення питання щодо можливості збереження шлюбу сторін, та, з огляду на обставини справи, є таким, що не порушує права обох членів подружжя.

Пунктом 4 частини 1 статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Беручи до уваги те, що відповідач скористався своїм прав і подав клопотання, в якому просить надати сторонам строк на примирення, в обов`язок cуду входить вжиття заходів для примирення подружжя, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а провадження у справі зупиненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 111, 112 СК України, ч. 7 ст. 240, п. 4 ч. 1 ст. 251, ст. 253 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про надання строку для примирення задовольнити.

Надати сторонам у справі строк для примирення в три місяці, в зв`язку з чим провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу зупинити.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст. 354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Суддя Ріхтер В.В.