Справа № 138/3371/24
Провадження №:2/138/170/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2025 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Холодової Т.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Паламарчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Серебрійське» про розірвання договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

19.11.2024 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшов вказаний позов, який мотивований тим, що 09.07.2021 між ОСОБА_2 та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 052268700:02:000:0094 на строк 10 років. Право оренди вказаної земельної ділянки було зареєстроване 14.12.2021. Пунктом 38 вказаного договору сторони передбачили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. 13.04.2024 право власності на вказану земельну ділянку перейшло до позивача за договором дарування. Керуючись ч. 6 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» та п. 38 договору, позивач, як новий власник земельної ділянки, не маючи бажання продовжувати договірні відносини з відповідачем, 22.07.2024 та 16.08.2024 направила останньому угоду про розірвання договору оренди землі разом з відповідною заявою про небажання продовжувати правовідносини з відповідачем. В зв`язку з тим, що відповіді на вказані листи позивач не отримала, договір оренди не було розірвано за згодою сторін, позивач, не полишивши свій намір розірвати договір, звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25.11.2024 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву.

23.12.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що п. 38 договору оренди землі викладено наступним чином: «перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Позивач в повній мірі скористалась правом, передбаченим п. 38 договору оренди землі, уклавши з відповідачем додаткову угоду до вказаного договору, а тому підстав розривати його немає, оскільки сполучник «або» виражає можливість використання позивачем альтернативи або зміни умов договору, або його розірвання. Також представник відповідача вказує на те, що підписуючи договір оренди у 2021 році, відповідач мав намір та бажання до тривалого використання земельної ділянки, в зв`язку з чим ним були витрачені чималі кошти на її обробіток. Також просить суд врахувати добросовісне виконання відповідачем умов договору оренди землі.

Позивач та представник відповідача, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибули. 06.01.2025 представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позову просить відмовити. 17.03.2025 до суду надійшла заява від позивача про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 09 липня 2021 року між ОСОБА_2 та ПП «Серебрійське» укладено Договір оренди землі (далі договір), терміном на 10 років. Обєктом договору є земельна ділянка загальною площею 2,7954 га, в тому числі рілля 2,7954 га, кадастровий номер 052268700:02:000:0094 (а.с. 15-16).

Пунктом 38 договору сторони зокрема узгодили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Право оренди на вказану земельну ділянку зареєстроване за відповідачем рішенням державного реєстратора 62336013 від 16.12.2021, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 17).

13 квітня 2024 між ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 укладеного договір дарування земельної ділянки, площею 2,7954 га, кадастровий номер 052268700:02:000:0094, посвідчений приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Орлюком В.К. (а.с. 11-13).

Право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за позивачем 13.04.2024, про що свідчить копія Витягу з Державного реєстру речових прав (а.с 14).

22.07.2024 та повторно 26.08.2024 позивач зверталась із письмовими заявами на адресу відповідача з проханням про дострокове розірвання договору оренди землі від 09.07.2021 на підставі його п. 38, до яких долучались угоди про дострокове розірвання договору та документи на підтвердження підстав для його розірвання (а.с. 18, 20). Вказане також підтверджується копіями накладних відділення поштового зв`язку, описами вкладень та трекінгом перевірки статусу відправлень (а.с.19, 21, 22).

Проте, відповідь на свої заяви позивач не отримала, угоду про розірвання договору оренди землі відповідач не підписав, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України)

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частинами третьою та четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Згідно пункту 38 договору оренди землі від 09 липня 2021 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Тобто наведеною умовою договору передбачена можливість його розірвання на вимогу однієї із сторін та визначена підстава для такого розірвання без необхідності встановлення будь-яких інших передумов, зокрема істотного порушення договору. Положення пункту 38 договору були погоджені сторонами на власний розсуд, не суперечать загальним засадам цивільного законодавства, не змінені та не визнані недійсними, а тому є обов`язковими для виконання сторонами правочину.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) вказала, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Поведінка позивача щодо розірвання договору оренди є послідовною та не суперечливою. Так, право позивача вимагати розірвання договору оренди на підставі пункту 38 договору виникло при набутті нею права власності на земельну ділянку 13.04.2024. Позивач у липні та серпні звернулась до орендаря із письмовою заявою про розірвання договору оренди, проте відомості про надання орендарем відповідей на подані ОСОБА_1 заяви, в матеріалах справи відсутні.

Оскільки судом встановлено, що змінився власник орендованої відповідачем земельної ділянки, і ця обставина передбачена умовами договору оренди землі від 09.07.2021, як підстава для його розірвання, при цьому новий власник землі наполягає на розірванні договору, а орендар ухиляється від такого розірвання, то є всі підстави для його розірвання судом, а тому позов підлягає задоволенню.

Посилання представника відповідача на те, що позбувся того, на що розраховував при укладенні договору, на обґрунтованість та доведеність позовних вимог не впливають, оскільки позивач просить розірвати договір не у зв`язку з істотним порушенням договору орендарем, а у зв`язку із настанням події, яку сторони, на власний розсуд, керуючись принципом свободи договору, погодили як підставу для розірвання договору оренди земельної ділянки.

У разі якщо ПП «Серебрійське» не погоджувалось із такими підставами розірвання договору оренди, воно на стадії укладання договору мало право навести свої заперечення або запропонувати внесення відповідних змін.

Так само суд відхиляє і посилання представника відповідача на те, що позивач скористалась своїм правом передбаченим п. 38 договору, підписавши 07.10.2024 додаткову угоду до договору оренди землі від 09.07.2021 з таких підстав.

Умови договору оренди землі визначені статтею 15 Закону України «Про оренду землі», якими зокрема є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії додаткової угоди від 07.10.2024, сторони домовились змінити реквізити орендодавця з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 , а не умови договору. Разом з тим, пунктом 38 договору сторони обумовили можливість зміни саме умов договору, а не його реквізитів, в разі зміни власника орендованої земельної ділянки або встановили можливість його розірвання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 3, 525, 626, 627, 651 ЦК України, ст.ст. 1, 2 ч. 1, 13, 15, 31 ч. 3, 4, 32 ч. 6 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 259 ч. 1, 2, 263-265 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Серебрійське» про розірвання договору оренди землі задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди землі, укладений 09 липня 2021 року, між Приватним підприємством «Серебрійське» та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0094, площею 2,7954 га, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.12.2021, номер запису про інше речове право 45705278.

Стягнути з Приватного підприємства «Серебрійське» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211 (чотири тисячі п`ятсот сорок) гривень 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Приватне підприємство «Серебрійське», місце знаходження: вул. Соборна, 258, с. Серебрія, Могилів-Подільський район, Вінницька область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34733199.

Представник відповідача: адвокат Грабар Сергій Анатолійович, адреса для листування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Т.Ю. Холодова

Повний текст судового рішення складено 19 березня 2025 року.