ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/7558/24

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/736/25

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 лютого 2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.02.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у даній справі №740/7558/24.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.02.2025 року, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції від 12.02.2025 року та зупинити провадження у цивільній справі №740/7558/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичних операцій.

Проте, апеляційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, і підлягає поверненню ОСОБА_1 , виходячи із наступного.

Приписами ч.3 статті 3 ЦПК України регламентовано, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.8 ч.2 статті 129 Конституції України, до основних засад судочинства належить забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 2 статті 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Європейський Суд з прав людини вказав, що згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте, такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Воловік проти України (Заява №15123/03) від 06.12.2007 року).

При цьому, складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський Суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Дія 97 проти України (Заява №19164/04) від 21.10.2010 року).

Згідно приписів ч.2 статті 352 ЦПК України, оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі №219/10010/17, провадження №14-190цс19, встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом.

Приписи статті 353 ЦПК України регламентують ухвали, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду. При цьому, стаття 353 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Необхідно зазначити, що у вказаному переліку відсутня ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Як вбачається із апеляційної скарги ОСОБА_1 , апелянт оскаржує ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.02.2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у даній справі №740/7558/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Відповідно до п.4 ч.5 статті 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч.2 статті 353 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.02.2025 року про відмову у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі №740/7558/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, і підлягає поверненню ОСОБА_1 , оскільки апеляційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Керуючись статтями: 352, 353; п.4 ч.5 статті 357, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 лютого 2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, повернути ОСОБА_1 .

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: