Провадження № 2-о/554/14/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

за участю секретаря судового засідання Титаренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління майном комунальної власності міста, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, вказавши заінтересованою особою Виконавчий комітет Шевченківської районної у м.Полтаві ради.

У заяві просила встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 № 1325 від 20 травня 1991 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

У заяві зазначила, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 20 травня 1991 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Октябрської районної Ради народних депутатів № 171 від 16 квітня 1991 року, на праві особистої власності належить квартира АДРЕСА_1 . При видачі свідоцтва про право власності на квартиру в цьому будинку була допущена помилка, яка перешкоджає заявниці володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Так, в свідоцтві про право власності на квартиру прізвище заявниці зазначено як « ОСОБА_2 », що не збігається із записом прізвища заявниці в паспорті громадянина України, що був виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 16 травня 1996 року, де прізвище заявниці зазначено як « ОСОБА_1 ». Вона зверталася до Виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради з метою внесення таких виправлень, проте їй було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Вказані розбіжності у написанні прізвища заявниці перешкоджають їй у повній мірі реалізувати надані їй права, а сама розпорядитися належним їй майном.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2024 року відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 23 січня 2025 року замінено заінтересовану особу Виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради на належну заінтересовану особу Управління майном комунальної власності міста (м.Полтава , вул.Соборності, буд.36, ).

03 березня 2025 року від представника заінтересованої особи надійшли пояснення, в яких останні зазначають, що ОСОБА_1 стверджує, що у свідоцтві про право власності на квартиру АДРЕСА_1 в якості власника зазначена як « ОСОБА_3 ». В архіві Управління майном комунальної власності міста відсутня будь-яка інформація щодо набуття ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Управління майном комунальної власності міста діє виключно в межах закону і жодними своїми діями чи бездіяльністю не створювало порушення, невизнання чи оспорювання прав заявниці. Враховуючи вказане , при вирішенні справи останні покладаються на розсуд суду.

Заявниця надала до суду заяви по розгляд справи без її участі .

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі. При прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.

Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, прийшов до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами глави 6 розділу IV ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р., згідно з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №761/16799/15-ц, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 20 травня 1991 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Октябрської районної Ради народних депутатів № 171 від 16 квітня 1991 року, на праві особистої власності належить квартира АДРЕСА_1 . Згідно вказаного свідоцтва прізвище заявниці зазначено як « ОСОБА_2 » ( а.с. 4).

У технічному паспорті на житловий будинок індивідуального житлового фонду за реєстрованим номером 113-15641, виданому на квартиру АДРЕСА_1 прізвище заявниці значиться як « ОСОБА_2 »( а.с.5-8).

Проте, згідно паспорту громадянина України, виданого 16 травня 1996 року Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області прізвище заявниці значиться як ОСОБА_4 » ( а.с. 9).

В свідоцтві про право власності на квартиру та в паспорті громадянина України маються розбіжності у написанні прізвища заявниці . Вказані обставини перешкоджають ОСОБА_1 у повній мірі реалізувати надані їй права, а саме розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 .

Виправити такі неточності у позасудовому порядку не представляється можливим, що і стало підставою звернення до суду із даним позовом.

Вказаний факт має для заявниці юридичне значення, іншим шляхом встановити його неможливо.

Суд дійшов висновку, що розбіжність у написанні прізвища заявниці виникла при перекладі її прізвища із російської мови на українську.

Отже, з досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає установленим факт належності ОСОБА_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 , свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 № 1325 від 20 травня 1991 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 293, 294, 315, 316 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління майном комунальної власності міста, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 , свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 № 1325 від 20 травня 1991 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заявник ОСОБА_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 , адреса- АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа Управління майном комунальної власності міста , адреса- м.Полтава, вул.Соборності, буд.36, .

Суддя Л.І.Савченко