Номер провадження: 22-ц/813/4117/25
Справа № 501/3807/24
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Громіка Р.Д., Дришлюка А.І.,

переглянув у спрощеному провадженні без виклику учасників цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Станіславська Анастасія Вікторівна, на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 21 січня 2025 року про зупинення провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Станіславська А.В. звернулась до суду із заявою в якій просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 24 липня 2024 року, проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період з червня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заяви вказано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з червня 2014 року проживали як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу. Під час повномасштабного вторгнення російської федерації ОСОБА_2 16 листопада 2022 року був мобілізований в порядку загальної мобілізації для служби в Збройних силах України. ОСОБА_2 знаходився у безпосередній зоні зіткнення та активних бойових дій. 23 липня 2024 року о 21.00 год, ОСОБА_2 останній раз зателефонував додому та повідомив, що йде на завдання, більше на зв`язок він не виходив, а телефон його був поза зоною досягнення.

Згідно сповіщення від 26.07.2024 за №205/1015, ОСОБА_2 командир танка танкового взводу танкової роти військової частини НОМЕР_1 , залишаючись вірним військовій присязі, виявивши стійкість і мужність у бою за Батьківщину зник безвісти 24 липня 2024 року в районі населеного пункту Костянтинівка, Покровського району, Донецької області, під час виконання бойового завдання.

У зв`язку з тим, що заявниця та ОСОБА_2 не зареєстрували шлюб, ОСОБА_1 не може в повному обсязі реалізувати свої права, а саме комунікувати з органами військового управління, подавати заяви до відповідних органів з приводу розшуку ОСОБА_2 та ініціювати питання виплати грошових коштів.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 09 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 21 січня 2025 року зупинено провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу до спливу шести місяців від дня закінчення воєнних дій.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Станіславська А.В. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 21 січня 2025 року про зупинення провадження в справі та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом оскарження є ухвала суду про зупинення провадження у справі (п. 14 ст. 353 ЦПК України).

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням вищевикладеного та положень ч. 1 ст. 368, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, за наступних підстав.

У статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Питання зупинення провадження у справі врегульовано у Главі 8 Розділу III ЦПК України.

Зокрема, в статтях 251-252 ЦПК України сформовано вичерпний перелік, за яких суд зобов`язаний або може зупинити провадження у справі.

Так, згідно ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі:

1) смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво;

2) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;

3) призначення або заміни законного представника у випадках, передбачених статтею 63 цього Кодексу;

4) надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення подружжя, крім випадків, передбачених частиною другою статті 111 Сімейного кодексу України;

4-1) звернення обох сторін з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з проведенням медіації;

5) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді;

6) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, визначені у частині першій статті 252 ЦПК України, та згідної якої суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках:

1) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі;

2) захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що виключає можливість явки до суду протягом тривалого часу;

3) перебування учасника справи у довгостроковому службовому відрядженні;

4) розшуку відповідача в разі неможливості розгляду справи за його відсутності;

5) призначення судом експертизи;

6) направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому статтею 87 цього Кодексу;

8) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави;

9) прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом;

10) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Зупиняючи провадження в даній справі, суд першої інстанції вказав, що Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан та оголошено мобілізацію.

Згідно ч. 2 ст. 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Враховуючи, що ОСОБА_2 зник безвісти, рішення у цій справі вплине на його права та обов`язки, у встановленому законом порядку він не оголошений померлим, незначний проміжок часу з часу як він зник, ч. 2 ст. 46 ЦК України визначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій, а воєнний стан в України досі триває, тому суд першої інстанції дійшов висновку про зупинення провадження до спливу строку визначному у ч. 2 ст. 46 ЦК України.

Однак, колегія суддів апеляційного суду не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки чинне законодавство не передбачає такої підстави для зупинення провадження у справі, якщо учасник справи пропав безвісти.

Так, Верховний Суд неодноразово зазначив, що в статтях 251 та 252 ЦПК України містяться вичерпний перелік підстав для зупинення провадження у справі (в тому числі постанова Верховного Суду від 08 травня 2024 року по справі №753/16555/13).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі №6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи». Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2024 року у справі №537/588/23 (провадження №61-1393св24) та від 25 квітня 2024 року у справі №761/13428/21 (провадження №61-16982св23).

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі №6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи». Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2023 року у справі №522/20606/21 (провадження №61-10411св23).

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

Наведені вище обставини суд першої інстанції залишив поза увагою, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку щодо наявності правових підстав для зупинення провадження у справі.

Слід також зазначити, що 04 березня 2022 року на сайті судової влади Верховний Суд роз`яснив особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан. Верховний Суд зазначив, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення або прискорення будь-якої форми судочинства забороняється.

Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», визначено правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, закон забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей.

Статтею 6 вищезазначеного закону передбачені права близьких родичів та членів сім`ї осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та передбачено, що близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме).

Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку в порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України.

Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб.

Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

Апеляційний суд вважає, що тривалий розгляд даної справи, в разі задоволення вимог заяви, позбавляє ОСОБА_1 в повній мірі користуватись правами наданими близьким родичам та членам сім`ї осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. При цьому, держава зобов`язана вжити всіх можливих заходів для розшуку особи, зниклої безвісти за особливих обставин (ст. 5 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені з неправильним застосуванням норм процесуального права, та без врахування висновків, викладених в рішеннях Верховного Суду, які призвели до постановлення передчасної ухвали, то відповідно до ст. 379 ЦПК України це є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 6 п. 1, 379, 382384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Станіславська Анастасія Вікторівна задовольнити частково, ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 21 січня 2025 року про зупинення провадження по справі скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено: 14 березня 2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк