У Х В А Л А

іменем України

Справа № 126/1566/19

Провадження № 2/126/471/2025

"05" березня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

зі секретарем Дончик О.А.

за участі заявника, представника АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Рой В.Л.

представника відповідача, адвоката Мельниченко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бершадського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Від представника АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України - за відсутності предмету спору.

Від представника відповідача, адвоката Мельниченко В.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

В судовому засіданні представник АТ КБ "ПРИВАТБАНК", Рой В.Л., подане ним клопотання підтримав, просив задовольнити. Крім того, просив повернути сплачений судовий збір, заперечував щодо закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Представник відповідача, адвокат Мельниченко В.І., подане нею клопотання про закриття провадження у справі підтримала та просила задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої ст. 12, частини першої ст. 20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною першою ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, гарантується кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (див. рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), п. 36, Series A № 18).

Зі змісту позовних вимог вбачається, що предметом позову є стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором VIB0GA00001480, у розмірі 6584,45 доларів США, а також судові витрати зі сплати судового збору.

Заочним рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 26.03.2015, яке набрало законної сили 30.04.2015, у справі №126/242/15-ц було задоволено позов ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та стягнуто з відповідача на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором VIB0GA00001480, у розмірі 624131 грн. 48 коп., а також судові витрати в сумі 3654 грн.

Тотожними є і склад сторін, що є очевидним, а також підстава позову.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що позов, з приводу якого ухвалено рішення, яке набрало законної сили, є тотожним з позовом, який розглядається.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц зазначено, що необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України (2004 року) зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України).

За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 вказано, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим, не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 640/9380/19, від 15 листопада 2021 року у справі № 428/9280/20, від 21 грудня 2021 року у справі № 295/983/21.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях від 25 липня 2002 року у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" та від 28 жовтня 199 року у справі "Брумареску проти Румунії" зазначив, що існує установлена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

За встановлених обставин та відповідних тому правових підстав, під час судового розгляду встановлено, що позови у справі № 126/242/15-ц та № 1265/1566/19 є тотожними, так як в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі саме у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255 ч. 1 п. 3, 256 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача, адвоката Мельниченко Вікторії Валеріївни про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Повернути АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з державного бюджету судовий збір у розмірі 2597,57 грн за платіжним дорученням квитанція № BOJ67B21M1 від 07.06.2019 року.

Роз`яснити представнику позивача, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали направити до відома сторін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р. В. Хмель