СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 757/23084/24-ц

пр. № 2-о/759/35/25

12 березня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.,

присяжних Козака М.Ф, Матвієнка В.І.

за участю секретаря судових засідань Вінцковської О.І.

заявника ОСОБА_1

представника особи, щодо якої розглядається заява, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Орган опіки та піклування Печерського району м.Києва, Орган опіки та піклування Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації про визнання недієздатним та встановлення опіки,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши його опікуном.

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 вказував, що ОСОБА_2 є його сином та з 2016 року є інвалідом з дитинства. З 2016 року по 09.01.2020 року ОСОБА_2 знаходився на лікуванні у відділенні №29 Територіального медичного об`єднання ТМО "Психіатрія", а з 10.01.2020 року і по даний час перебуває у Ново-Білицькому психоневрологічному інтернаті для чоловіків і поліпшення його стану не відбувається, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаною заявою та просить її задовольнити.

Процесуальні дії

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 27.05.2024 року справу передано на розгляд за підсудністю до Святошинського районного суду м.Києва (а.с. 32-33).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2024 року визначено суддю Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О. Справу передано судді 19.07.2024 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 24.07.2024 року заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 44-46).

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 08.08.2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання (а.с. 51-53).

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 03.09.2024 року призначено по справі судову-психіатричну експертизу, провадження у справі запинено (а.с. 68-69).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2025 року поновлено провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с. 96).

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заяву та просив її задовольнити.

Представник особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_3 підтримав заяву та просив визнати недієздатним ОСОБА_2 .

Представник Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності.

Орган опіки та піклування Печерського району м.Києва свого представника у судове засідання не забезпечили, повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 батьком якого є ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.04.2000 року (а.с. 7).

Таким чином встановлено, що ОСОБА_2 є сином заявника ОСОБА_1 .

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №253215 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має другу групу інвалідності з 01.06.2023 року з дитинства (а.с. 9).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №736779 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має другу групу інвалідності з 01.06.2024 року з дитинства (а.с. 49).

Згідно висновку Київського центру судово-психіатричної експертизи від 18.10.2018 року ОСОБА_2 страждає на шизофренію параноїдну, безперервний тип перебігу, дефективний стан (шифр по МКХ-10: F 20.0), за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, за своїм психічним станом потребує призначення над ним опіки (а.с. 11-14).

15.01.2020 року між Ново-Білицьким психоневрологічним інтернатом для чоловіків та ОСОБА_1 укладено договір про надання соціальних послуг (а.с. 17-20).

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 09.04.2019 року визнано ОСОБА_2 недієздатним та призначено ОСОБА_1 опікуном сина - ОСОБА_2 (а.с. 25-26).

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 06.05.2024 року клопотання ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення про визнання недієздатним залишено без розгляду, у зв`язку з подання заяви поза процесуальним строком (а.с. 27-28).

За результатами проведеної у справі судово-психіатричної експертизи (висновок судово-психіатричного експерта № 66 від 15.01.2025 року) встановлено, що ОСОБА_2 страждає на хронічний, стійкий психічний розлад - шизофренію параноїдної форми, безперервний перебіг, виражений апато-дисоціативний дефект (F 20.0 за МКХ 10 перегляду), за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Даний висновок засновано експертами на безпосередньому огляді хворого, та на детальному аналізі медичної документації щодо нього, кваліфікація експертів та їх регалії сумнівів не викликають, узгоджується висновок і з іншими наданими доказами, а тому суд визнає даний висновок належним і кладе його в основу рішення.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Відповідно до статті 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

За приписом статті 41 цього Кодексу у зв`язку із визнанням фізичної особи недієздатною вона не вправі вчиняти правочини, тобто дії, які спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а одним із наслідків визнання фізичної особи недієздатною є встановлення над нею опіки.

Визначення понять психічного розладу та тяжкого психічного розладу дає Закон України «Про психіатричну допомогу», відповідно до якого психічними розладами є розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті, а під тяжким психічним розладом розуміють порушення психічної діяльності функціонального характер розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку.

Зважаючи на наявність у ОСОБА_2 тяжкого психічного розладу, який повністю позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатним.

Частиною 6 статті 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом і не може перевищувати два роки.

Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК України передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у два роки.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Статтею 56 ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Оскільки органом опіки та піклування не надано суду подання про доцільність встановлення опіки над ОСОБА_2 та призначення йому опікуна, заявлені вимоги в частині призначення опікуна не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи, відносяться на рахунок держави.

На підставі ст. 39 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 264, 265, 300 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Орган опіки та піклування Печерського району м.Києва, Орган опіки та піклування Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації про визнання недієздатним та встановлення опіки задовольнити частково.

Визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , соціальний заклад.

Строк дії судового рішення про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним - два роки. Строк рахується з дня набрання рішення законної сили.

До призначення у встановленому законом порядку опікуна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його обов`язки покласти на Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації.

Інші вимоги заяви залишити без задоволення.

Судові витрати по справі покласти на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено 12.03.2025 року.

Суддя: Ю.О. Твердохліб

Присяжні: М.Ф. Козак

В.І. Матвієнко