Справа №639/1000/25
Провадження №2/639/813/25
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Яременко В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу № 639/1000/2025 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року до Жовтнеого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, в якій просила суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №527250 від 25.02.2021 у розмірі 21 802,20 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.02.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 527250 від 25.02.2021, відповідно до умов якого відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 21 250,00 грн, строк кредитування 730 днів зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 25% в день (9 125 % річних) за перший день користування кредитом (включно) 85 % річних за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту ( надалі Договір Кредиту). Проте відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 12 383,87 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 9 418,33 грн. Відповідно до укладеного між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» договору факторингу № 2102-24 від 21 лютого 2024 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за Кредитним Договором. У зв`язку з чим ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 21 802,20 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12 383,87 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 9 418,33 грн.

Відповідач добровільно взятих на себе зобов`язань не виконує, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 лютого 2025 рокуприйнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором. Призначено судове засідання.

Представник позивача Романенко М.Е. в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом було встановлено, 25.02.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 527250, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 21 250,00 грн, з встановленим строком користування 730 днів з кінцевим терміном повернення 25.02.2023, процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9 125 % річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних (а.с.24 -25).

Кошти кредиту надаються Товариством шляхом їх виплати у розмірі 17 000,00 грн. на користь споживача за реквізитами, з подальшою видачею в готівковому порядку через каси віділень, у розмірі 4 250,00 грн. на коисть Товариства з матою виконання зобов?язань з оплати процентів за перший день користування кредитом (а.с. 24-24).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що кредитний договір № 527250 від 25.02.2021 сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. (ст. 526 ЦК України )

За правилами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З копії платіжного доручення № 6841 від 22 лютого 2024 року вбачається, що надавач платіжних послуг АТ «ОТП БАНК», ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» здійснило переказ на суму 17 000,00 грн. на видачу кредиту згідно договору № 527250 від 25.02.2021, ОСОБА_1 НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_2 ( а.с. 53).

Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Так, відсотки за користування кредитом відповідно до умов договору підлягають сплаті позичальником щомісячно, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором. (а.с. 24-25).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). (ст. 610 ЦК України).

Як , зазначає представник позивача, ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість.

На підтвердження чого надано розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с. 14-34).

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до договору факторингу № 2102-24 від 21.02.2024, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 527250 від 25.02.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідачки (а.с. 45-48).

Згідно Договору Факторигу № 2102-24 від 21.02.2024 реєстр прав вимоги означає перелік Прав вимог до Боржників, що відступаються за цим Договором. Форма Реєстру прав вимог наведена в Додатку № 1 до цього Договору.

Відповідно до п.10.13. ч.10 Договору факторингу, з моменту переходу Права вимоги від Клієнта до Фактора згідно відповідного Реєстру прав вимог, підписаного Сторонами за умовами цього Договору, Фактор набуває статусу володільця бази персональних даних Боржників, Права вимоги до яких відступаються згідно з цим Договором.

За змістом Витягу із Додатку до Договору факторингу № 2102-24 від 21.02.2024 до Фактора перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 527250 від 25.02.2021, загальна заборгованість якої становить 21 802,20 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 12 383,87 грн, заборгованість за відсотками 9 418,33 грн (а.с. 13).

Отже, Товариством з обмеженою відповідальностю " Діджи Фінанс " надуло право вимоги до ОСОБА_1 .

Відповідачці було направлено 27.06.2024 досудову вимогу про сплату заборгованості в сумі 21 802,20 грн. ( а.с. 10).

Однак, заборгованість за кредитним договором так і не була сплачена відповідачем.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду Українивід 12 червня2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процессуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторонни процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулюванн ярішень. (Проніна протии України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги те, що судом достовірно встановлено, що у відповідача утворились заборгованісті перед позивачем за кредитним договором, що свідчить про неналежне виконання, останньою, умов укладеного кредитного догову, а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу позивача у сумі 6 000,00 грн., суд зазначає наступне. За приписами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно ч. 1ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.

За ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України). Нормою ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 28.06.2023 року у справі №463/2001/19 де зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено( п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Так, у матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги адвокатом Білецьким Б.М. та ТОВ «Діджи Фінанс» № 42649746 від 01 листопада 2024 року, Додаткова угода №527250 до Договору про надання правової допомоги № 42649746 , Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості в сумі 6 000,00 грн., Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 28.01.2025 в розмірі 6 000, 00 грн. (а.с. 11, 35, 36-38, 52).

Таким чином, аналізуючи докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, об`єм та складність справи, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їхньої вартості, суд дійшов висновку, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. буде розумним, а також у зв`язку із задоволенням позовних вимог, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422, 40 грн На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 1, 3, 509, 525, 526, 530, 546-552, 610-612, 625, 627, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №527250 від 25.02.2021 у розмірі 21 802,20 грн. (двадцять одна тисяча вісімсот дві гривні 20 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 6 000, 00 грн. (шість тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.03.2025

Найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора І. Сікорського, буд. 8, код ЄДРПОУ ;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя В. В. Труханович