Справа №442/1212/25
Провадження №2/442/625/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Крамара О.В., з участю секретаря судового засідання Малик О.Я., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Трускавецької міської ради, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить: розірвати шлюб та визначити місце проживання дітей. Позов мотивує тим, що з 14 жовтня 2008 року уклав шлюб з ОСОБА_3 , який зареєстрував у відділі реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 252.

За час перебування у фактичних шлюбних відносинах, у них народилося два сина: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спочатку подружнє життя з відповідачкою складалося добре, однак згодом їхні відносини погіршилися, вони перестали розуміти один одного, погляди на виховання сина та на ведення спільного побуту у них різні.

Протягом тривалого часу, між подружжям « ОСОБА_6 » відсутні фактичні шлюбні відносини, шлюб існує формально, між ними відсутні такі складові сім`ї як: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом та наявність взаємних прав та обов`язків подружжя. За таких обставин вважає, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені.

Дружина не займається вихованням та утриманням синів, не бере участі у їх житті, тобто самоусунулася від виховання неповнолітніх дітей, сини проживають з ним та знаходяться на повному його забезпеченні. За наведених обставин, вирішив звернутися в суд з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позовних вимог з підстав викладених в позовній заяві. Просить позов задоволити.

Відповідачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов визнає.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Трускавецької міської ради, в судове засідання не з`явився, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, беручи до уваги письмові пояснення свідків ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ), суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями частин 3 та 4 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , 14 жовтня 2008 року уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 252. Після укладення шлюбу дружині присвоїно прізвище « ОСОБА_6 ».

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками: ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 та ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 .

Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні, оскільки не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Як встановлено, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сім`ї сторін по справі є те, що між подружжям втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати.

Що стосується позову в частині визначення місця проживання синів, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Згідно Акту обстеження умов проживання складеного 31.12.2024 комісією Служби у справах дітей Трускавецької міської ради, умови проживання дітей ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) задовільні. Квартира охайна, зроблено ремонт, облаштовано всіма необхідними меблями та побутовою технікою. Опалення індивідуальне газове, є водопостачання та водовідведення, електропостачання. Наявні меблі, є кімната, місце для сну та власного саморозвитку. Діти забезпечені всім необхідним.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна..

Відповідно до вимог статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Суд, беручи до уваги обставини цієї справи, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини та забезпечити доброзичливе спілкування один з одним, вважає за можливе визначити місце проживання сина ОСОБА_5 з батьком, оскільки зазначене буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, сприятиме її повноцінному вихованню та розвитку.

У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, в першу чергу, відносин між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дитиною, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку.

Крім того, суд звертає увагу обох сторін на те, що для гармонійного та повноцінного розвитку дитини участь обох батьків у вихованні дітей є важливою, та, останніми, як батьками неповнолітньої дитини, в свою чергу, слід налагодити відносини між собою з метою досягнення належного спільного виховання сина.

Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та визначення місця проживання сина ОСОБА_5 з батьком, що не позбавляє матір права та можливості особистого спілкування з дитиною, обов`язку брати участь в його утриманні та вихованні.

Щодо вимог позивача про визначення місця проживання ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , то суд зазначає, що в задоволенні таких слід відмовити, оскільки такий не є малолітнім і може вільно обрати собі місце проживання.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 104 ч. 2, 105 п. 3, 110, 112, 141, 160 СК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14.10.2008 у відділі реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 252.

Встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , неповнолітніх синів: ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з його батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , як основним та єдиним утримувачем, за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті вимог відмовити.

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.03.2025.

Суддя О.В. Крамар