Справа № 277/917/24
Номер рядка звіту 67
РІШЕННЯ

іменем України

"25" лютого 2025 р. с-ще Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.В.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Шевчука Р.В.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Шепети Р.Л

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Чижівська сільська ради Звягельського району Житомирської області про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною

ВСАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Шевчук Р.В. звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , а саме побачення кожної неділі місяця з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. без присутності матері дитини ОСОБА_2 ; побачення в суботу, у дні коли ОСОБА_2 зайнята на роботі (згідно графіку чергувань) з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; побачення з 20 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку, у дні коли ОСОБА_2 чергує в нічну зміну, з ночівлею за місцем проживання ОСОБА_1 ; побачення у день народження ОСОБА_4 11 листопада якщо припадає на вихідний день з 08 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., якщо припадає на будній день з 14 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. без присутності матері дитини ОСОБА_2 ; проведення часу разом (за бажанням дитини): під час осінніх канікул (1/2 частину канікул), під час зимових канікул (1/2 частину канікул), під час весняних канікул (1/2 частину канікул), під час літніх канікул (1/2 частину канікул) за домовленістю між батьками, з ночівлею за місцем проживання батька без присутності матері дитини ОСОБА_2 та з можливістю виїзду в інші міста, в тому числі на відпочинок, до родичів; якщо день побачення ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 або проведення з ним часу припадає на день народження ОСОБА_2 , побачення чи проведення часу скасовується.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що позивач та відповідач з 27.06.2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 28.12.2020 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 28.12.2020 року місце проживання дитини визначено з матір`ю ОСОБА_2 .

Оскільки після розірвання шлюбу батьки малолітнього ОСОБА_5 в добровільному порядку не дійшли згоди щодо участі у вихованні дитини, 19.08.2021 року позивач звернувся до Чижівської сільської ради з заявою про встановлення графіку побачень з дитиною ОСОБА_3 , просив встановити графік побачення з дитиною в час коли матір ОСОБА_2 знаходиться на роботі.

Висновком органу опіки та піклування Чижівської сільської ради від 10.09.2021 встановлено графік побачень ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , а саме: останній вихідний день тижня, неділя, з 08:00 год. до 20:00 год. неділі за місцем проживання батька без присутності матері; брати дитину на відпочинок та святкування великих релігійних та офіційних свят України за згодою матері.

На підставі рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини, виконавчий комітет Чижівської сільської ради рекомендував батьку, ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до графіку спілкування при умові: дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей даного віку; задовільного стану здоров`я дитини; попередження за добу матір про можливість спілкування з дитиною та повідомлення про місцезнаходження дитини; вчасного повернення дитини матері.

А також рекомендовано батьку не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу та турботу, виховувати її.

Рекомендовано матері поважати батьківські права, не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною.

Після прийняття висновку органом опіки та піклування Чижівської сільської ради, відповідач частково не дотримується рекомендацій зазначених у ньому, а саме не в повному обсязі поважає батьківські права позивача та частково чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною.

Зокрема не дозволяє брати дитину на відпочинок та святкування великих релігійних та офіційних свят України, при зустрічі в інший день (крім неділі з 08:00 до 20:00 години) не дозволяє ОСОБА_3 спілкуватися з батьком, а також не дозволяє спілкуватися в телефонному режимі.

Мати малолітнього ОСОБА_5 працює диспетчером на проміжній залізничній станції Рихальська, Коростенської дирекції Південно-Західної залізниці лінії Коростень Житомир. Графік чергування включає роботу в нічний час, а саме одна зміна вдень друга вночі. Коли ОСОБА_2 чергує вночі, малолітній син невідомо де знаходиться, як стало відомо ОСОБА_1 мати іноді бере дитину з собою на роботу (дитина спить на стільцях), іноді залишає у чужих людей, оскільки проживає в будинку тільки з сином та не має на кого залишити, при цьому до батька дитини телефонує у випадках, коли вже нема, де залишити ОСОБА_5 та тоді не заперечує, щоб син переночував у батька, були випадки коли дитину залишала у будинку за місцем проживання з сторонньою особою.

У зв`язку з наведеними обставинами, позивач неодноразово намагався вирішити дане питання шляхом спільної домовленості з матір`ю ОСОБА_5 , однак це не вдалося, попереджав відповідачку, що буде повідомляти компетентні органи про допущені порушення.

ОСОБА_1 належним чином виконує обов`язок встановлений рішенням суду, аліменти сплачує вчасно та в повному обсязі, заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

Разом з тим, ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність, є фізичною особою підприємцем, здійснює вантажні перевезення та отримує дохід, сплачує податки до бюджету.

За місцем проживання характеризується позитивно, працьовитий, неконфліктний, з сусідами живе мирно, в громадських місцях веде себе культурно, не зловживає спиртними напоями.

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, а тому на її думку у задоволенні вказаного позову має бути відмовлено.

Зокрема, з часу затвердження графіку побачень ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 органом опіки та піклування Чижівської сільської ради Звягельського району Житомирської області спору щодо порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною між батьками не було, встановлений графік сторонами не порушувався, скарги від батьків щодо недотримання графіку іншою стороною на адресу уповноваженого органу не подавалися. Відсутні також докази того, що позивач звертався із відповідними заявами до органу опіки та піклування з приводу здійснення нею будь-яких перешкод у побаченнях та спілкуванні з дитиною та вжиття заходів для запобігання порушення його прав, як батька.

Вона створила всі необхідні умови для життя і розвитку дитини та в повній мірі виконує свої батьківські обов`язки. Ніколи не брала дитину на роботу під час її нічного чергування, а також ніколи не залишала і не залишає дитину зі сторонніми людьми.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що до позовної заяви на його думку долучені належні докази наявності спору між батьками з приводу участі позивача у виховані дитини, зокрема він звертався до Чижівської сільської ради із заявою про зміну та доповнення висновку органу опіки та піклування від 10.09.2021 року.

Щодо недотримання та порушення позивачем графіку побачень представник позивача зазначив, що будь-які затримки у доставленні дитини до матері пов`язані лише з бажанням самої дитини проводити більше часу з батьком.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, пояснив, що хоче більше часу проводити з дитиною. Крім того повідомив, що він особисто бачив, як дитина перебувала у відповідача на роботі, а також дитина йому розповідалаа, що спить у матері на роботі на стільцях, також син говорив йому, що залишався з чужим дядьком. Разом з тим позивач повідомив, що коли дитина перебуває у його батьків, він має змогу бачитись з дитиною.

Відповідач в судовому засіданні не визнала позовні вимоги, оскільки позивач погано впливає на дитину, налаштовує сина проти матері, вчить дитину говорити погані слова, а також не забезпечує йому правильне харчування. Позивач порушує встановлений графік побачень з дитиною. Вона ж ніколи не перешкоджала позивачу побаченням з дитиною. Вночі вона ніколи не брала дитину з собою на чергування, а також не залишає дитину з чужими людьми. Вдень дитина інколи приходить до неї на роботу, де може виконати домашнє завдання. Вона працює позмінно 12 годин денна зміна, 12 годин нічна зміна. Коли вона перебуває на роботі, то залишає дитину у батьків позивача, інколи залишає у своїх батьків, які проживають в с. Яблунівка Звягельського району.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позовні вимоги, на його думку, належним чином не обґрунтовані, а також позивачем на підтвердження доводів викладених в позовній заяві не надано належних та допустимих доказів.

Представник органу опіки та піклування Чижівської сільської ради Звягельського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про проведення розгляду справи без його участі.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона допомагає ОСОБА_2 доглядати за сином ОСОБА_3 , коли та йде на роботу. ОСОБА_2 приводить дитину до неї додому і залишає, одного разу було таке, що вона ішла до будинку ОСОБА_2 та залишалась з дитиною у них вдома. Дитина її любить та із задоволенням залишається з нею. Про те, що мати залишає дитину з чужими людьми їй нічого не відомо. ОСОБА_2 гарно виховує дитину, ОСОБА_5 добре навчається і завжди має охайний зовнішній вигляд. Батько дитини можливо також добре відноситься до дитини, дитина нічого не розповідає, коли запитувала у нього, то дитина відповіла, що батько водив його у кафе.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що відповідач є її дочкою і працює черговою по залізничній станції Рихальське і коли працює, то змушена залишати дитину з родичами. Також коли дитина хворіє, чи після хвороби, а також коли карантин, відповідач привозить дитину до неї і вона доглядає дитину. ОСОБА_2 дуже відповідально ставиться до виховання дитини, ОСОБА_5 добре навчається та добре одягнутий. Їй також відомо, що мати брала дитину до себе на роботу, а також інколи залишала його з ОСОБА_8 . Позивач також добре відноситься до дитини, їй відомо, що він возив сина в зоопарк. Разом з тим батько навчив сина говорити погані слова, навчанням сина не займається, а також не забезпечує правильне харчування.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане повторно 24.05.2023 року Ємільчинським відділом ДРАЦС у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). (а.с. 8).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 28.12.2020 року. (а.с. 9-10).

Відповідно до ксерокопії висновку органу опіки та піклування Чижівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 10.09.2021 року було встановлено графік побачень батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 , а саме останній вихідний день тижня, неділя з 08.00 год. до 20.00 год. неділі за місцем проживання батька без присутності матері також батько може брати дитину на відпочинок та святкування великих релігійних свят та офіційних свят за згодою мами. Рекомендовано батьку ОСОБА_1 брати участь у виховані дитини ОСОБА_3 відповідно до графіку спілкування при умові дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей даного віку; задовільного стану здоров`я дитини; попередження за добу матір про можливість спілкування з дитиною та повідомлення про місцезнаходження дитини; вчасного повернення дитини матері. Рекомендовано батьку не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її. Рекомендовано матері дитини поважати батьківські права, не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною. (а.с. 12).

Адвокат Шевчук Р.В., в інтересах ОСОБА_1 , 19.04.2024 року звертався до Чижівської сільської ради Звягельського району Житомирської області із заявою про внесення змін і доповнень до висновку органу опіки та піклування від 10.09.2021 року, в якій просив визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , а саме побачення кожної неділі з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. без присутності матері дитини; побачення у суботу, у дні коли мати дитини зайнята на роботі, побачення з 20 год. до 08 год. у дні, коли ОСОБА_2 чергує в нічну зміну, а також побачення удень народження дитини, проведення часу разом під час канікул. (а.с. 14-15).

З ксерокопії листа Чижівської сільської ради Звягельського району №274 від 27.05.2024 року слідує, що за результатами розгляду заяви адвоката Шевчука Р.В. про внесення змін і доповнень до висновку органу опіки та піклування від 10.09.2021 року, сільська рада не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви. У листі також зазначено, що з часу затвердження графіку побачень ОСОБА_1 із сином ОСОБА_3 спору щодо порядку участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною між батьками не було, встановлений графік сторонами не порушувався, скарги від батьків щодо недотримання графіку іншою стороною на адресу уповноваженого органу не подавились. (а.с. 13).

Як слідує з ксерокопії рапорта інспектора-чергового Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Кирилюка М.Л. від 27.04.2024 року, 26.04.2024 року о 19 год. 59 хв. від надійшло повідомлення зі служби 102, від ОСОБА_1 про те, що 26.04.2024 року о 19 год. 50 хв. по вул. Центральній в с. Рихальськ Звягельського району його колишня дружина ОСОБА_2 постійно залишає дитину та йде на роботу. Дитина знаходиться вдома одна або з чужими людьми. Вказана заява ОСОБА_1 зареєстрована в журналі ЄО за №6323. (а.с.19).

Відповідно до ксерокопії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем. (а.с. 20).

За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно, про що свідчить ксерокопія характеристики від 25.03.2024 року, яка надана старостою Рихальського старостинського округу Чижівської сільської ради Звягельського району Житомирської області. (а.с. 20 зворотній бік).

Згідно ксерокопії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , яке видане Звягельським відділом ДРАЦС у Звягельському районі Житомирської області ЦМУ МЮ (м. Київ) ОСОБА_1 14.02.2024 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_9 (а.с. 21).

ОСОБА_2 створила всі необхідні умови для життя та розвитку сина ОСОБА_5 . Мати в повній мірі виконує батьківські обов`язки, дитина має все необхідне, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 від 12.007.2024 року. (а.с.45).

За місцем проживання та місцем роботи ОСОБА_2 характеризується позитивно, відповідно до характеристик старости Рихальського старостинського округу Чижівської сільської ради Звягельського району Житомирської області від 10.07.2024 року та начальника станції Звягель. (а.с.46-47).

Як вбачається із наданої Звгельським РВП ГУНП в Житомирській області інформації, ОСОБА_2 декілька разів зверталась до Звягельського районного відділу поліції із заявами про те, що її колишній чоловік ОСОБА_1 забирав їх спільну дитину та відмовлявся віддавати, останній раз вона зверталась до відділу поліції 07.01.2024 року о 20 год. 23 хв. та о 20 год. 45 хв. повідомила, що конфлікт врегульовано. (а. а.с. 49-54).

Також в судовому засіданні переглянуто надані представником позивача фотографії та відеозаписи, на яких зафіксовано, як позивач проводить час із своїм сином, зокрема вони відвідують кафе та розважальні заклади для дітей. (а.с.92).

ОСОБА_2 надано до суду позитивну характеристику старости Рихальського старостинського округу на ОСОБА_10 та аудіо записи її розмови з сином, під час якої він розповідав, як ходив з друзями до закинутої лікарні і його потім шукав батько, а також аудіо записи її розмов з ОСОБА_1 , в ході яких вона повідомляла йому, щоб він повертав дитину, а ОСОБА_1 повідомляв, що поверне дитину через деякий час. (а.с. 96-97).

Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Як зазначив Верховний суд у постанові від 12.01.2023 року у справі №607/1377/22 (провадження №61-11704св22) позов про усунення перешкоду у вихованні та спілкуванні дитини з одним з батьків за своєю суттю є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права, тому задоволення позову в частині даної вимоги можливе лише за наявності таких перешкод.

Також Верховний суд в постанові від 08.11.2023 року у справі №761/42030/21 (провадження №61-12101св23) та в постанові від 11.12.2023 року у справі №607/20787/19 (провадження №61-11625сво22) зазначав, що приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності.

Звертаючись до суду з позовом, представник ОСОБА_1 адвокат Шевчук Р.В., як на підставу порушених прав позивача посилається, зокрема на те, що відповідач не дозволяє позивачу брати дитину на відпочинок та святкування великих релігійних та офіційних свят України, при зустрічі в інший день (крім неділі з 08:00 год. до 20:00 год.) не дозволяє дитині спілкуватися з батьком в телефонному режимі.

Предметом спору у справі, що розглядається, з урахуванням меж та підстав позовних вимог, є усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення графіку для батька на побачення та проведення часу з дитиною.

Статтею 18 Конвенції ООН про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1 і 3 статті 9 Конвенції ООН про права дитини).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною є реалізацією матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

В судовому засіданні було встановлено, що висновком органу опіки та піклування Чижівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 10.09.2021 року було встановлено графік побачень батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 , а саме останній вихідний день тижня, неділя з 08.00 год. до 20.00 год. неділі за місцем проживання батька без присутності матері, також батько може брати дитину на відпочинок та святкування великих релігійних свят та офіційних свят за згодою мами. Вказаним висновком батьку надано рекомендації щодо його участі у виховані дитини ОСОБА_3 відповідно до графіку спілкування та при умові дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей даного віку; задовільного стану здоров`я дитини; попередження за добу матір про можливість спілкування з дитиною та повідомлення про місцезнаходження дитини; вчасного повернення дитини матері. Рекмендовано не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її. Матері дитини рекомендовано поважати батьківські права, не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною.

Як вбачається із листа Чижівської сільської ради Звягельського району №274 від 27.05.2024 року з часу затвердження графіку побачень ОСОБА_1 із сином ОСОБА_3 спору щодо порядку участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною між батьками не було, встановлений графік сторонами не порушувався, скарги від батьків щодо недотримання графіку іншою стороною на адресу уповноваженого органу не подавились.

Таким чином судом не встановлено, а позивачем не доведено, що останньому чиняться перешкоди відповідачкою матір`ю дитини на особисте спілкування з сином, його виховання. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, відповідач під час перебування на роботі інколи залишає дитину у батьків позивача і в той час, коли дитина перебуває в його батьків, позивач також має можливість безперешкодно спілкуватись з дитиною та проводити з нею час, що позивач підтвердив безпосередньо в судовому засіданні.

Отже, проаналізувавши усі надані докази сторонами, кожен окремо та в їх сукупності, судом не встановлено обставин, що ОСОБА_2 чинить перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з їх спільною дитиною.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Отже, системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дітей вирішуються батьками спільно.

Батько, який проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у їх вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дітьми, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дітей до батька, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дітьми та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Відповідно до ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Судом не встановлено наявності спору між батьками сторонами у справі щодо участі позивача у вихованні та спілкування з малолітнім сином.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На переконання суду право батька ОСОБА_1 на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування сина з батьком відповідає його інтересам. Жодних обставин, які б унеможливлювали право позивача на спілкування із малолітнім сином, чи обставин, які б свідчили про таке спілкування ОСОБА_1 з дитиною, яке б перешкоджало нормальному розвитку дитини, суд не встановив.

З`ясувавши повно та всебічно обставини справи, оцінюючи докази в сукупності та в цілому, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, поведінку батька щодо бажання брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїм сином, відсутності жодних перешкод чи заперечень щодо виховання та спілкування з дитиною його матері, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо визначення способу участі у вихованні малолітнього сина, оскільки ОСОБА_1 має безперешкодну можливість приймати участь у житті своєї дитини відповідно до графіку побачень, який встановлений відповідно до висновку органу опіки та піклування Чижівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 10.09.2021 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина може вважатися доведеною, якщо інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №753/8671/21 (провадження №61-550св22), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі №582/18/21 (провадження №61-20968сво21).

Позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог, не зазначено в чому проявляються перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною та які саме перешкоди створює відповідач.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи докази їх в сукупності та взаємозв`язку, судом встановлено відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача, що є самостійною підставою для відмови у позові, тому у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати по сплаті судового збору необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.141, 142, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Чижівська сільська ради Звягельського району Житомирської області про визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 07 березня 2025 року.

Суддя: В. В. Заполовський