Справа № 490/466/25
н/п 2/490/1712/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Універсальна біржа «Номінал», про визнання угоди купівлі-продажу дійсною,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Універсальна біржа «Номінал», в якій позивачка просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №0633-Н, укладений 04 жовтня 2000 року на Універсальній біржі «Номінал», а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна за №0633-Н, зареєстрованого на Універсальній біржі «Номінал» 04 жовтня 2000 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_1 придбала житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказаний договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, тому позивачка, як власниця, не може розпорядитися належним їй майном і таким чином відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) вимушена звертатися до суду за захистом та відновленням своїх прав, шляхом визнання угоди купівлі-продажу дійсною.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

23.01.2025 року матеріали справи передано на розгляд судді.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судом 27.01.2025 року було направлено відповідні запити та 12.02.2025 року отримана інформація щодо місць проживання (перебування) відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як вбачається з відповідей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області від 12.02.2025 року, відповідач ОСОБА_2 значиться зареєстрованим з 26.10.2000 року за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідачка ОСОБА_3 не значиться.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.02.2025 року прийнято до свого провадження цивільну справу за вказаним позовом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представниця позивачки ОСОБА_1 - адвокат Душаченко І.С. надала суду заяву про розгляд справи за її з позивачкою відсутності, вимоги позову підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Універсальна біржа «Номінал» в судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце слухання справи належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов та пояснення до суду не надали.

Пунктом 1 частини 3 статті 223 ЦПК України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно договору купівлі-продажу за №0633-Н, зареєстрованого на Універсальній біржі "Номінал" 04 жовтня 2000 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_1 придбала житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначений житловий будинок АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці площею 1280 кв.м. з усіма прилеглими до нього будівлями та спорудами складається з: кам`яного житлового будинку літ «А», житловою площею 49,3 кв.м., цегляної вбиральні літ «П», цегляного душу літ «Р», піноблочного сараю літ «С», шлакоблочного сараю літ. «Т», піноблочного гаражу літ «У», без обш. навісу літ «Х», огорож №2, 6, 7, 8, 9 та споруд №4, 5, І, ІІ відповідно до технічного паспорту, вартістю 27454,00 грн., літ: «П», «Р», «С», «Т», «У», «Х», збільшення житлової площі на 5,9 кв.м. оформлено рішенням Терновської сільської ради №54 від 30.06.1998 року, згідно довідки-характеристики Миколаївського БТІ за №10026 від 03.10.2000 року.

Вказаний житловий будинок належав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва «Про право на спадщину за законом» №5-843 від 31.05.1984 року, зареєстрованого в МБТІ 07.06.1984 року за №222.

Свої зобов`язання за договором купівлі-продажу за №0633-Н від 04.10.2000 року ОСОБА_1 виконала повністю: прийняла вищевказаний будинок, сплатила його вартість та зареєструвала даний договір купівлі-продажу 24.10.2000 року в реєстровій книзі №1 за реєстровим №222.

З довідки КП ММБТІ №2-183 від 16.01.2025 року вбачається, що згідно паперових носіїв інформації інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1 , право власності зареєстроване за ОСОБА_1 в цілому на підставі договору купівлі-продажу №0633-Н від 04.10.2000 року укладеного на Універсальній біржі «Номінал», зареєстрованого в КП ММБТІ 24.10.2000 року №222.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 328 далі ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зіст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 р. встановлено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Згідно зі ст. 153 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення правочину та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час укладення договору купівлі-продажу від 04.10.2000 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 47 УРСР (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.

Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Зі змісту договору №0633-Н від 04.10.2000 року вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на Товарній Біржі, та згідно пункту 10 цього договору, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.

Пунктом 10 договору №0633-Н від 04.10.2000 року передбачено, що у відповідності до вимог ст. 227 ЦК України даний договір підлягає реєстрації в БТІ.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов:

а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі;

б) якщо її учасниками є члени біржі;

в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.

Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Зміст біржової угоди (за винятком найменування товару, кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ, арбітражному суду та аудиторським організаціям у випадках, передбачених законодавством України.

Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Договір купівлі-продажу №0633-Н, було складено та зареєстровано 04 жовтня 2000 року на Універсальній біржі "Номінал".

При цьому, здійснивши державну реєстрацію в КП «ММБТІ» право власності за №222 від 24.10.2000 року, держава цим самим визнала право власності позивачки на спірну квартиру, як таке, що виникло на не заборонених законом підставах.

Закон України «Про товарну біржу" в редакції, діючий на час укладення договору купівлі-продажу, дозволяв членам біржі проводити біржову операцію з купівлі-продажу товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржи та якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. В такому випадку біржовий договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав, проте набувача нерухомості це не звільняло від здійснення реєстрації договору, за яким набуто право власності на нерухоме майно в органах БТІ, що на той час виконували функції органу державної реєстрації об`єктів нерухомості.

При цьому чіткої регламентації механізму допуску товарів до обігу на товарній біржі на той час не існувало. Необхідні зміни до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», що дозволяли відмежувати об`єкти нерухомості від біржових операцій були внесені лише у 2003 році.

У редакції Закону України «Про товарну біржу», що діяла на час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири у 2000 році, не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, у разі порушення вимог, встановлених ст. 15 цього Закону до біржової операції, як щодо допуску товарів до обігу на біржі, так і щодо прийняття у члени біржи.

Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.

Тому в цьому контексті немає підстав для визнання нікчемним договору купівлі-продажу №0633-Н, складеному та зареєстрованому 04 жовтня 2000 року на Універсальній біржі "Номінал", за яким ОСОБА_2 , ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_1 придбала житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 .

Водночас зазначений договір купівлі-продажу у встановленому законом порядку недійсним, як оспорюваний, в частині невідповідності вимогам Закону України «Про товарну біржу», не визнавався.

Крім того згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», є підстави для визнання договору купівлі-продажу №0633-Н від 04.10.2000 року, складеного та зареєстрованого на Універсальній біржі "Номінал", за яким ОСОБА_2 , ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_1 придбала житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розподіляючи судові витрати, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України та вважає необхідним стягнути з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивачки суму сплаченого судового збору, згідно платіжної інструкції №0.0..1 в розмірі по 605,60 грн., з кожного.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Універсальна біржа «Номінал» (, адреса: 54017, м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 851), про визнання угоди купівлі-продажу дійсною, задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №0633-Н від 04.10.2000 року, складеного та зареєстрованого на Універсальній біржі "Номінал", за яким ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_1 придбала житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений при поданні позову у розмірі по 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок з кожного.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В. Саламатін