КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/7350/2025
справа №358/54/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 16 січня 2025 року, постановлену під головуванням судді Романенко К.С.,

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції" про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, -

встановив:

У січні 2025 року ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції" звернулось до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса.

Вимоги заяви мотивує тим, що 04 грудня 2020 року приватним нотаріусом Івано- Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис №5573 про стягнення з ОСОБА_1 на користь AT "Кредобанк" заборгованості за кредитним договором №CL-246477 від 10 грудня 2019 року: 196 051,18 гривень - заборгованість за кредитом, 58 104,95 - заборгованість за відсотками, а всього 254 156,13 гривень.

25 червня 2021 року між AT "Кредобанк" та ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції" укладено договір факторингу із відступленням права вимоги за кредитними договорами, у відповідності до умов якого до нового кредитора перейшли права вимоги за кредитним договором №CL-246477 від 10 грудня 2019 року з усіма додатками та додатковими угодами, що укладені між Акціонерним товариством "Кредобанк" та ОСОБА_1 .

Мотивуючи наведеним, просить замінити стягувача його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю ''Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції" у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого напису №5573 від 04 грудня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В про стягнення на користь АТ "Кредобанк" заборгованості, що виникла за Кредитним договором №CL-246477 від 10 грудня 2019 року, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , загальна сума заборгованості становить 254 156,13 гривень та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису з AT "Кредобанк".

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 16 січня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції" про заміну сторони стягувача щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса №5573 від 04 грудня 2020 року. Заяву ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції" про заміну сторони стягувача щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса №5573 від 04 грудня 2020 року повернуто заявнику.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції" подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що тільки у цивільному процесуальному кодексі врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення не судового органу, отже можна зробити висновок, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував того, що виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини 5 статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі №183/4196/21.

Мотивуючи наведеним, просить ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 16 січня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомили.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі пудового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи Досилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовивши у відкритті провадження за заявою ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції" про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції з посиланням на висновки, викладені у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі №826/7981/17 та Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №826/7941/17, вказав, що правовий аналіз норм статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 264 КАС України, вказує на те, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є по суті превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, а тому заява ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції" .підлягає розгляду у прядку адміністративного судочинства. Суд відмовив у прийнятті заяви до розгляду, вказавши, що розгляд заяви про заміну сторони стягувана у виконавчому написі нотаріуса віднесений до розгляду справ у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Установлено, що ТОВ "ФК "Приватні Інвестиції" звернулось до суду із заявою, у якій зросить замінити стягувача його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія Приватні Інвестиції" у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого напису N25573 від 04 грудня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., про стягнення на користь АТ "Кредобанк" заборгованості, що виникла за Кредитним договором №CL-246477 від 10 грудня 2019 року, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , загальна сума заборгованості становить 254 156,13 гривень та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису з AT "Кредобанк".

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

З позицій цивільно-процесуального регулювання відносин щодо підсудності справ, які виникають з виконавчого провадження, принципового значення набуває факт встановлення: рішення суду чи іншого органу перебуває на виконанні, суду першої інстанції, який розглянув цивільну справу та місця виконання судового рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За статтею 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіянні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, адже вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження.

Вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі №183/4196/21 (провадження № 14-36цс22).

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до лірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням вище зазначеного, суд першої інстанції зробив помилковий висновок, що заява ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції» про заміну сторони виконавчого провадження підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Щодо посилання місцевого суду на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17 стосовно того, що судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди, колегія суддів зауважує, що заява ТОВ «ФК "Приватні Інвестиції" у цій справі подана на підставі процесуальних норм, які діють після 15 грудня 2017 року, тоді як у зазначеній справі Великою Палатою Верховного Суду зроблені висновки щодо заяви, поданої на підставі процесуальних норм, які діяли до 15 грудня 2017 року.

За таких обставин, колегія суддів робить висновок, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, отже апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції на підставі пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» задовольнити.

Ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 16 січня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 18 березня 2025 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова