Справа №705/3858/24
2/705/637/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді Годік Л.С.

з участю: секретаря судового засідання Давидяк І.О.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання (догляду),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання (догляду).

В позові позивач вказує, щовідповідно Договору довічного утримання (догляду) від 5 листопада 2020 року, що укладений між ним - ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 , зареєстровано в реєстрі за №781, ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 належну йому квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 зобов`язувалась забезпечити його утриманням та доглядом довічно, на умовах встановлених в договорі.

Так, відповідно п.2.2 Договору утримання (догляд) визначається у вигляді: надання побутових послуг (лагодження одягу та взуття, надання перукарських послуг, вологе прибирання квартири один раз на тиждень, прання, прасування білизни один раз на 10 днів), виконання різних видів ремонтних робіт (ремонт побутової, відео техніки, косметичний ремонт частки будинку не рідше одного разу на п`ять років, тощо; витрат на придбання для відчужувача лікарських засобів на підставі виданих лікарями рецептів та на його лікування; забезпечення надання відчужувачу медичної допомоги удома лікарями загального профілю, а також лікарями - спеціалістами (діагностичне обстеження, процедури, маніпуляція консультування, уколи, масаж та інше); забезпечити відчужувача у разі потреби, відповідними технічними та іншими засобами реабілітації, крім протезів з дорогоцінних металів та за умови, що відчужувач не буде належати до категорії населення, яка забезпечується технічними засобами реабілітації за рахунок коштів, спеціально призначених в Державному бюджеті Фонду соціального захисту інвалідів; організація щоденного триразового харчування відчужувача; забезпечення один раз на три роки демісезонним та зимовим, одягом, взуттям (по одній парі), при цьому вартість кожного із вказаних предметів не може бути вищою за дві мінімальні заробітні плати.

До обов`язків набувача також входить виконання інших додаткових доручень відчужувача, необхідних для забезпечення останнього належним доглядом. Набувач зобов`язаний безкоштовно забезпечувати відчужувана житлом у квартирі, яка йому передається за цим договором довічно. Для проживання відчужувачу надається вищевказана квартира, яка є предметом цього Договору.

Однак, позивач зазначає, щоумов догляду, що передбачені Договором чи елементарно потребує людина похилого віку він від відповідачки не отримував, а саме ні триразового харчування, ні медичного догляду, адже самостійно викликав швидкі допомоги, не маючи змогу поїхати до лікаря, ні забезпечення продовж більше 3-х років одягом. Натомість відповідачка дійсно два - три рази в місяць приїздила до нього з метою виключно отримати пенсію та сплатити комунальні платежі, хоча за умовами договору саме вона сама за свої кошти має сплачувати комунальні платежі та забезпечити проживання позивача безкоштовно в даній квартирі.На всі зауваження позивача відповідачці про те, що йому потрібна та чи інша від неї увага по догляду, остання відмовляється виконувати, посилаючись на свою зайнятість на роботі.

Позивач вказує, щоза весь час дії Договору за позивачем здійснювала фактичний догляд та спільно з ним проживала в його квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , окрім часу її проживання в Ізраїлі з початку повномасштабної агресії рф - 2022 року по кінець 2023 року.

На підставі вищевикладеного, проситьрозірвати Договір довічного утримання (догляду) від 5 листопада 2020 року, що укладений між позивачем - відчужувачем ОСОБА_1 та відповідачкою в справі - набувачем - ОСОБА_2 , що посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Марченко Н.М., зареєстровано в реєстрі за №781, та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явився, однак, представник позивача адвокат Прудивус М.А. подав на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить не стягувати з відповідачки судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилася, однак подала на адресу суду заяву в якій позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання договору, просить справу розглянути у її відсутність.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 05.11.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 871.

Відповідно до п.1.1 Договору ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 , а набувач забов`язався забезпечувати відчужувача утриманням довічно, а у разі втрати здоров`я також довічним доглядом.

Пунктом 2 Договору закріплено обов`язки ОСОБА_2 щодо здійснення утримання ОСОБА_1 .

Згідно п.2.1 Договору набувач зобов`язався надавати відчужувачу довічно матеріальне забезпечення, а також усі види догляду.

Пунктом 2.2 Договору передбачено відповідні зобов`язання забезпечити відчужувача необхідним харчуванням, одягом, наданням побутових послуг, здійсненні витрат на придбання лікарських засобів, витрат на утримання відчужуваної квартири, забезпеченням надання медичної допомоги, тощо. Тобто забезпечуючи належний догляд та необхідну допомогу, а у випадку його смерті, набувач зобов`язаний поховати його, тощо.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина друга статті 651 ЦК України визначає, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, для розірвання вказаного договору з вказаних підстав достатньо встановлення факту неналежного виконання набувачем умов договору. Аналогічні твердження викладені в Постанові Верховного Суду від 09.03.2021 (справа № 206/3112/18).

За договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно (стаття 744 ЦК України)

Аналіз статті 744 ЦК України свідчить, що законодавець, передбачивши можливість визначення в договорі обов`язків як з утримання, так і догляду, розмежував указані поняття. Так, утримання характерне для зобов`язань майнового характеру, в той час як догляд, з-поміж іншого, може полягати в конкретних діях, турботі та опікуванні набувача над відчужувачем у силу його похилого віку та потребі в сторонній допомозі.

Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини (пункт 1 частини першої статті 755 ЦК України).

Тлумачення пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України свідчить, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

За правилами статті 751 ЦК України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 347/1273/16 зроблено наступний висновок: «Відповідно до пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Положення частини першої статті 755 ЦК України, не містить визначення неналежного виконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання, а тому вирішуючи зазначене питання, суд має ураховувати конкретні обставини справи, а також умови договору довічного утримання та положення статті 651 ЦК України, якою визначені загальні підстави для зміни або розірвання договору».

Разом з тим, наданими позивачем доказами, підтверджені факти порушення відповідачем взятих на себе за спірним договором довічного утримання зобов`язань майнового характеру.

Відповідачем не надано доказів, які б у сукупності підтверджували належне виконання умов договору довічного утримання та ОСОБА_2 у своїй заяві, поданій до суду просила розірвати Договір довічного утримання, тобто факт не виконання нею умов Договору не оспорює.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що відповідачем допущені порушення договору довічного утримання, які з огляду на конкретні обставини справи є істотними, оскільки позивач значною мірою був позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору, а саме отримання щомісячного матеріального забезпечення, надання коштів на оплату комунальних послуг, купівлю ліків, одягу, а також відповідного догляду, оскільки є особою похилого віку та потребує сторонньої допомоги, тому позовні вимоги про розірвання договору довічного утримання підлягають до задоволення.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

У відповідності до ст. 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання договору довічного утримання укладеного 05.11.2020, укладеного між позивачем та відповідачем через неналежне виконання відповідачем умов договору довічного утримання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»особи з інвалідністю II групи звільняються від сплати судового збору.

Оскільки, позивачем при подачі до суду позовної заяви судовий збір сплачено не було, то його необхідно стягнути з відповідачки на рахунок держави.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Тобто, з відповідачки підлягає стягненню на рахунок держави 50 відсотків судового збору, а саме 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 141, 200, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання (догляду) - задовольнити.

Розірвати Договір довічного утримання (догляду) від 5 листопада 2020 року, що укладений між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Марченко Н.М., зареєстровано в реєстрі за №781.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя Л.С. Годік