Справа №155/226/25
Провадження №2-о/155/52/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2025 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Санакоєва Д.Т.,

при секретарі судових засідань Федонюк О.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду справу за заявою адвоката Веремчука Володимира Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Веремчука В.В.,

представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Ткачука В.В.,

заінтересованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася в суд з заявою, в якій просить встановити факт проживання ОСОБА_1 , однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з серпня 2022 року до дня загибелі останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2017 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька - ОСОБА_6 . Шлюб було розірвано рішенням Горохівського районного суду від 15.08.2.022 року. Заявник зазначає, що фактичного припинення такого шлюбу не відбулось, разом із ОСОБА_4 проживали разом та вести спільний побут як подружжя із взаємними правами та обов`язками притаманними подружжю, спільно вели господарство, організовували побут. 01.08.202З ОСОБА_4 було призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період. Коли ОСОБА_4 приїздив у відпустку під час військової служби, він їхав до своєї сім`ї, а саме до дружини та дітей, та проживав разом з ними. Також вказує, що 12.07.2024 року подали заяву про державну реєстрацію шлюбу, яку було призначено на 13.08.2024 року, однак через відсутність електропостачання реєстрація шлюбу не відбулась. У зв`язку із тим, що в ОСОБА_4 закінчилась відпустка, він повернувся до військової частини. 30.10.2024 заявниці надійшло сповіщення про те, що солдат ОСОБА_4 загинув виконуючи бойове завдання пов`язане із захистом Батьківщини. Вважає, що вищезазначене дає підстави вважати, що у особовій справі, заявниця була зазначена як дружина ОСОБА_4

21 лютого 2025 року представник заінтересованої особи Міністерства оборони України подав письмові пояснення в яких заперечує щодо задоволення заяви через відсутність належних і допустимих доказів наявності взаємних прав та обов`язків у заявниці із загиблим ОСОБА_4 . Також зазначає, що заявницею, не надано підтверджуючих документів, що у загиблого були батьки, не надано документів які б підтвердили факт родинних відносин з заінтересованими особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Також, зауважує, що у ОСОБА_4 були діти, проте, вони не додані як заінтересовані особи, хоча, рішення по цій справі прямо вплине на їх права та обов`язки. Вважає довідку №1443 від 11.12.24 долучену до матеріалів справи не законною, оскільки видача такої не входить до компетенції сільської ради. Вказує, що змісту заяви поданої до РАЦСу, можна побачити напис: «На державну реєстрацію шлюбу не з`явилися» що на його думку свідчить про не бажання заявника та ОСОБА_4 створювати шлюб. Ставить під питання твердження заявниці, з приводу мобілізації ОСОБА_4 , так як в вищезгаданій заяві про державну реєстрацію шлюбу вказано, що ОСОБА_4 вказаний як військовозобов`язаний. Ставить під сумнів твердження заявника про підстави розірвання шлюбу, якщо нічого не змінилося після його розірвання. Вважає, що виписки про переказ коштів не є доказом постійного спільного проживання оскільки не охоплюють весь період спільного проживання на який посилається заявник.

04 березня 2025 року представник заявника долучив до матеріалів справи додаткові пояснення в яких вказав, у заявниці відсутній відомості про те, чому Горохівський відділ РАЦС у Луцькому районі Волинської області у заяві про державну реєстрацію шлюбу у графі 7 «відношення до військової служби» щодо ОСОБА_4 зазначив інформацію «ВІЙСЬКОВОЗОБОВЯЗАНИЙ». При написанні даної заяви ОСОБА_4 надавав військовий квиток якому були наявні вімітки щодо його статусу. Вважає довідку щодо проживання без реєстрації ОСОБА_4 виданою відповідно та в межах чинного законодавства України. Вказує, що до заяви не долучались докази за період 2017-2022 років, оскільки заявниця в цей період перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 що додатковому доказуванню не підлягає. На підтвердження спорідненості між ОСОБА_4 та його батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просить долучити до матеріалів справи свідоцтво про народження, а також докази щодо спілкування (розмов, листування, тощо) з ОСОБА_4 .

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 04.02.2025 року, відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 17.03.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Міністерства оборони України Ткачука В.В. про залучення заінтересованих осіб.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , її представник та заінтересована особа - ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги в повному обсязі, зазначили про відсутність спору про право в даному провадженні.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судовому засіданні підтримав доводи викладені в письмових поясненнях та просив заяву залишити без розгляду, зазначив про наявність спору про право в даному провадженні.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення зави ОСОБА_1 та наголосила на відсутності підстав виплат ОСОБА_1 грошової допомоги.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення учасників справи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи, визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно із частиною другою цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18).

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з серпня 2022 року до дня загибелі останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви та зазначила, що не вбачає підстав для отримання ОСОБА_1 виплат сім`ям зниклих безвісти.

Із матеріалів заяви та пояснень учасників процесу, наданих ними у під час розгляду справи, судом вбачається наявність спору про право на отримання виплат сім`ям зниклих безвісти військовослужбовців Збройних Сил України.

У відповідності до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

А тому, враховуючи, що під час розгляду даної справи у порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, з`ясовано наявність спірних відносин, які можуть бути вирішені лише в порядку позовного провадження, то суд приходить до висновку про необхідність залишення заяви без розгляду.

Керуючись ч. 6 ст. 294 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката Веремчука Володимира Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику положення частини шостої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України про те, що вона має право подати до суду позов на загальних підставах, які визначені цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручене у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу в повному обсязі складено 17.03.2025 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв