Справа № 2018/2-546/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2025 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Кіндер В.А., за участю секретаря судового засідання Сергієнко К.В., , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на бездіяльність Дергачівського відділу державної виконавчої служби,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року представник боржника ОСОБА_1 адвокат Нестеренко Н.М., звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність Дергачівського відділу державної виконавчої Служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Відділ примусового виконання).

Скарга мотивована тим, що на виконанні відділу примусового виконання перебувало виконавче провадження №26989948 з примусового виконання виконавчого листа № 2018/2-546/11/13. В цьому виконавчому провадженні постановою від 29.02.2012 накладено арешт на все належне ОСОБА_1 нерухоме майно.

26.09.2014 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із направленням виконавчого документа за належністю до Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова.

На даний час відсутні відомості щодо наявності відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого листа № 2018/2-546/11/13, проте арешт на майно скаржника не знятий, що порушує його права. Скаржник стверджує, що державним виконавцем йому було відмовлено у знятті арешту, що стало підставою його звернення до суду.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялися у встановлений законом порядок відповідно до п.2 ч.8 ст. 128 ЦПК України.

Представником скаржника адвокатом Нестеренко Н.М. повторно подане клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на лікуванні.

Згідно із ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Зважаючи на необхідність дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням строків розгляду справи судом, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали скарги, давши оцінку доказам, суд дійшов висновку, що вимоги скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Київський районний суд м. Харкова заочним рішенням від 09 лютого 2011 року у справі № 2018/2-546/11 стягнув солідарно з ТОВ «Дергачівський м`ясокомбінат» (ідентифікаційний код 34634284), ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ БАНК» (ідентифікаційний код 33881201) заборгованість за кредитним договором №7/4/17042008 від 17 квітня 2008 року у сумі 372542,59 грн. Також з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ БАНК» стягнуто суму штрафу за неналежне виконання договору поруки № 7/4/17042008-1 від 17 квітня 2008 року у розмірі 37254,26. Окрім того, на користь ПАТ «БМ БАНК» стягнуто солідарно з ТОВ «Дергачівський м`ясокомбінат», ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1820 грн.

02 червня 2011 року Дергачівський РВ ДВС відкрив виконавче провадження № 26989948 з виконання виконавчого листа від 26.05.2011 № 2018/2-546/11/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованості у розмірі 374362,59 грн.

У цьому виконавчому провадженні державним виконавцем були винесені постанови про арешт майна боржника: 09.06.2011, 29.02.2012, 24.12.2012.

26.09.2014 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на день винесення постанови), а саме у зв`язку із направленням виконавчого документа за належністю до Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова.

З листа Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові від 08.08.2024 вбачається, що у цьому відділі на виконанні виконавче провадження №26989948 не перебувало. Перебувало виконавче провадження №4589339, з примусового виконання виконавчого листа №2-546/11/13 від 28.11.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» суми штрафу за неналежне виконання договору поруки № 7/4/17042008-1 від 17.04.2008 у сумі 37254,26 грн.

З листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що за результатом перевірки автоматизованої системи виконавчого провадження встановлена відсутність відкритих виконавчих проваджень за виконавчим листом №2018/2-546/11/13 у відділах державної виконавчої служби в Харківській області.

Відповідно до листа Національного Банку України №27-0007/66042 від 30.08.2024, витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.01.2025 та 30.01.2025 стягувач (ідентифікаційний код 33881201) у виконавчому проваджені 26989948 є припиненим. Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті її ліквідації здійснена 23.03.2021.

За інформацією щодо відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03.02.2025 на все нерухоме майно ОСОБА_1 постановою державного виконавця ВДВС Дергачівського РУЮ від 29.02.2012 (ВП № 26989948) накладено арешт.

Відділ примусового виконання повідомив, що після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, повторно до відділу на виконання виконавчий документ не надходив. Строк зберігання виконавчих проваджень становить 3 роки відповідно до розділу ХІ Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Застосування арешту майна боржника як обмежувального заходу не повинно призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (у тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

У постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21) сформульовано правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Отже, зважаючи на те, що стягувач у виконавчому провадженні № 26989948 є припиненим, при цьому матеріали справи не містять доказів матеріального та процесуального правонаступництва, виконавче провадження №26989948 є закінченим, відсутні відкриті виконавчі провадження за виконавчим листом №2018/2-546/11/13, при цьому арешт на майно боржника є нескасованим понад 13 років, відтак, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника підлягають задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на бездіяльність Дергачівського відділу державної виконавчої служби задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо незняття арешту з майна ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження №26989948 з примусового виконання виконавчого листа № 2018/2-546/11/13.

Зобов`язати посадових осіб Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з усього нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , накладений в межах виконавчого провадження №26989948 постановою державного виконавця ВДВС Дергачівського РУЮ Садиков О.В. від 29.02.2012, реєстраційний номер обтяження 12224205.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повний текст ухвали складений 18.03.2025.

Суддя: Кіндер В.А.