Справа № 740/4626/24
Провадження № 2/740/120/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участі секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вертіївської сільської територіальної громади Ніжинського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чумак Людмила Володимирівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

установив:

У серпні 2024 року позивачка звернулася до суду з указаною позовною заявою, в якій просила визначити їй додатковий строк, а саме два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті рідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рідний брат позивачки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка як спадкоємець другої черги звернулася до приватного нотаріуса для оформлення спадщини після його смерті. Їй пояснили, що необхідно зібрати відповідні документи, які слід подати нотаріусу, строків на це немає. Оскільки позивачці не було відомо про наявність у брата майна, зокрема, автомобіля ЗІЛ-130, тому вона не подавала заяви про прийняття спадщини. У червні 2024 року представник позивачки звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, який відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивачка пропустила строк для прийняття спадщини. За твердженням позивачки, вона пропустила вищевказаний строк з поважних причин, а саме вона має незадовільний стан здоров`я, хронічні хвороби та проходить лікування, її місце проживання віддалене від місцезнаходження спадкового майна. З метою захисту своїх прав позивачка звернулася до суду.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16 вересня 2024 року 08-30 год., яке в подальшому відкладено на 12 грудня 2024 року 15-00 год.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 грудня 2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 30 січня 2025 року 14-00 год., який відкладено на 04 березня 2025 року 08-30 год.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Представник позивачки адвокат Костирко П. М. подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його та позивачки відсутності.

Представник відповідача Лозян Ф. М. подав до суду заяву про розгляд справи без участі за наявними в справі доказами.

У матеріалах справи міститься заява третьої особи - приватного нотаріуса Чумак Л. В. про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що батьками позивачки є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією посвідки про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 9).

Як убачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб 21 жовтня 1961 року позивачка вийшла заміж та змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (зворот а. с. 32).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень відповідно до ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 8).

Отже, позивачка є рідною сестрою ОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чумак Л. В. від 26.06.2024 № 162/01-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку з пропущенням нею 6-ти місячного строку для прийняття спадщини (а. с. 11).

Як на одну з причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачка посилається на те, що протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця вона хворіла та проходила лікування.

На підтвердження вказаної обставини до позовної заяви додано довідку від 26.02.2025 № 3, видану Амбулаторією загальної практики-сімейної медицини № 10, про те, що з 2022 року ОСОБА_1 має серйозні порушення функції органів і систем, що призводять до неможливості виконувати основні життєві функції, а саме пересування та обслуговування. ОСОБА_1 потребує постійної допомоги протягом дня у більшості видів діяльності через серйозні обмеження, залежність від сторонньої допомоги для виконання основних завдань, упродовж трьох років знаходиться лише вдома і без стороньої допомоги не пересувається. Згідно з медичними записами електронної системи охорони здоров`я зверталася за медичною допомогою: 2023 рік: 10.04.2023, 25.08.2023, 06.10.2023, 22.12.2023 сімейний лікар ОСОБА_6 ; 06.01.2023, 10.01.2023 лікар-уролог ОСОБА_7 ; 06.10.2023 лікар-травматолог ОСОБА_8 ; 2024 рік: 05.01.2024, 09.01.2024, 24.01.2024, 31.01.2024, 21.07.2024, 27.03.2024, 03.05.2024, 24.06.2024, 26.07.2024, 30.07.2024, 28.08.2024, 03.10.2024 сімейний лікар ОСОБА_6 ; 02.02.2024, 23.02.2024, 05.03.2024, 15.05.2024 лікар-уролог ОСОБА_7 .

Згідно з довідкою серії МСЕ-ЧНВ № 360481, виданою Ніжинською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією, ОСОБА_1 має ІІ групу інвалідності, причина інвалідності загальне захворювання.

Як убачається з копії спадкової справи, заведеної до майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26 червня 2024 року представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_9 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини його довірителькою після ОСОБА_2 , однак приватний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском ОСОБА_1 шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини і з урахуванням конкретних фактичних обставин справи такими поважними причинами пропуску строку можуть бути: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття.

Принцип «пропорційності» пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства.

Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц, від 01 червня 2020 року у справі № 185/777/17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як зазначено у ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Звернувшись 26 червня 2024 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка пропустила шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини та має право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що строк звернення із заявою про прийняття спадщини пропущено позивачкою з поважних причин. При цьому цей строк є незначним. Зокрема, в матеріалах справи містяться копії медичних довідок, якими підтверджується факт хвороби позивачки у строк, в який вона мала б звернутися із заявою для прийняття спадщини.

За таких обставин суд вважає, що позивачка пропустила строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини з поважної причини, тривалість пропущеного строку незначна, тому суд вважає за можливе визначити позивачці додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили, отже, позов підлягає задоволенню.

У зв`язку з тим, що позивачка не заявляє вимог про стягнення з відповідача судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно зі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Вертіївської сільської територіальної громади Ніжинського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чумак Людмила Володимирівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко