13.03.2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року

м.Харків

Справа № 642/1340/25

Провадження № 2-з/642/5/25

Суддя Ленінського районного суду м.Харкова Петрова Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2025 до Ленінського районного суду м.Харкова надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, в якій він просить суд накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , які перебувають на його рахунках у банківських установах, в межах суми боргу, яка визначена в сумі 4 364 796,49 грн., а також встановити заборону на відчуження щодо належного ОСОБА_2 нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , площею 158,3 кв.м., машиномісце № НОМЕР_2 , площею 18 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; машиномісце № НОМЕР_3 , площею 36 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2025, заява надійшла в провадження судді Петрової Н.М.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що 06.09.2021 ОСОБА_2 отримав від заявника ОСОБА_1 грошові кошти в загальній сумі 3 453 108 грн. за трьома попередніми договорами, укладеними в простій письмовій формі про укладання у майбутньому договорів купівлі-продажу об`єктів нерухомого майна - квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 . Однак, станом на дату подання позову та заяви про забезпечення позову основні договори купівлі-продажу квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 не укладались. На прохання заявника ОСОБА_1 повернути грошові кошти в позасудовому порядку ОСОБА_2 відмовився, тому у заявника є підстави вважати, що ОСОБА_2 може здійснити дії по переоформленню права власності з метою ухилення від виконання майбутнього рішення суду, у зв`язку з чим, заявник вбачає необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 та знаходяться на рахунках у фінансових установах, а також шляхом заборони відчужувати належне ОСОБА_2 нерухоме майно. Метою заборони відчуження або арешту майна для забезпечення позову є додаткова гарантія того, що у разі задоволення позовних вимог у майбутньому на користь ОСОБА_1 , рішення суду буде виконано.

Дослідивши заяву та додані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускаються як до пред`явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р. (п.4), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Аналогічна правова позиція закріплена в п.20 постанови № 5 Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», в справі №761/36415/18, провадження 61-4492ск19 від 15.03.2019, відповідно до якої з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151,152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,заборонити нотаріусу вчиняти певні дії тощо.

Відповідно до ч.1ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статті 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується шляхом, зокрема, забороною вчиняти певні дії (п.2 ч.1ст.150 ЦПК України).

Суд зазначає, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Верховний суд України в п.4 зазначеної вище Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. №9 зазначає, що суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність позовним вимогам виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

Аналізуючи предмет спору, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник реальний спір, що може свідчити про можливість подальшого відчуження рухомого та нерухомого майна, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №417207150 від 11.03.2025, квартира АДРЕСА_1 , площею 158,3 кв.м., машиномісце № НОМЕР_2 , площею 18 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; машиномісце № НОМЕР_3 , площею 36 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 на праві власності належить ОСОБА_2 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 75720707 від 24.10.2024, № 75720234 від 24.10.2024, № 75719605 від 24.10.2024, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О.

Таким чином, враховуючи, що не прийняття заходів для забезпечення позову, в разі його задоволення судом, може унеможливити ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, суд вважає необхідним задовольнити заявлене клопотання в частині заборони відчуження та вчинення будь-яких дій щодо вказаного нерухомого майна.

Щодо накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках у фінансових установах та належать ОСОБА_2 , суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.4 ст. 150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.

Тобто, законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, суд може накласти арешт лише на грошові кошти, що належать відповідачеві та не підпадають під ознаки ч.4 ст. 150 ЦПК України.

Отже, для накладення арешту на грошові кошти необхідно встановити які саме грошові рахунки та в яких банках вони відкриті на ім`я відповідача.

Із наведеного слідує, що відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, повинні бути зазначені в заяві про забезпечення позову.

Всупереч вказаного, заявником ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову не зазначено відомостей щодо наявності у ОСОБА_2 рахунків, їх номери та назви фінансових установ, в яких вони відкриті.

Крім того, заявником ОСОБА_1 не додано до матеріалів заяви відповідні докази, які б могли свідчити взагалі про наявність у ОСОБА_2 відкритих рахунків у фінансових установах.

Отже, заява в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться у фінансових установах та належать ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Суд враховує, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна не порушує права ОСОБА_2 щодо користування та володіння належним йому майном, а лише обмежує його в праві розпоряджатися ним.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства, враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи також вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, викладених у заяві позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149,150,153, 260, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, поданої до подання позовної заяви - задовольнити частково.

Заборонити відчуження та розпорядження 5-кімнатною квартирою, загальною площею 158,3 кв.м., житловою площею 93,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_6 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 75719605 від 24.10.2024, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О.

Заборонити відчуження та розпорядження машиномісцем № 36, загальною площею 18 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 75720707 від 24.10.2024, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О.

Заборонити відчуження та розпорядження машиномісцем № 5, загальною площею 36 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 75720234 від 24.10.2024, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О.

До вирішення справи по суті та набрання законної сили рішення суду у даній справі заборонити будь-яким державним реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, чи іншим особам, уповноваженим вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо 5-кімнатної квартири, загальною площею 158,3 кв.м., житловою площею 93,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_6 ; машиномісця № НОМЕР_2 , загальною площею 18 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , машиномісця № НОМЕР_3 , загальною площею 36 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , які належать на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В іншій частині - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності з моменту її підписання суддею, строк пред`явлення до примусового виконання ухвали становить три роки та обчислюється з наступного дня після її прийняття.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити сторонам, а також відповідним державним органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталя Петрова