ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1069/25
провадження № 2-з/753/55/25
У Х В А Л А

"14" березня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т. О.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - ОСОБА_3 ,

вимоги позивача - про стягнення боргу за договором позики,

розглянув заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 (далі також - позивачка) до ОСОБА_2 (далі також - відповідач) про стягнення боргу за договором позики в розмірі 44 037,67 доларів США.

Справа розглядається в порядку загального позовного провадження та перебуває на стадії підготовчого провадження.

12.03.2025 позивачка звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на належну відповідачу квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з нормою частини першої статті 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи та дійшов висновку про її необґрунтованість з таких підстав.

За приписами статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

За загальним принципом цивільного судочинства, який застосовується і при розгляді заяв про забезпечення позову, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12, 81 ЦПК України).

За змістом статей 77, 78, 79, 80, 89 цього Кодексу докази повинні відповідати критеріям належності, допустимості і об`єктивності, а в своїй сукупності - також достатності, для підтвердження наявності або відсутності обставин справи, які відносяться до предмета доказування.

Предметом заяви про забезпечення позову у цій справі є вимога про накладення арешту на конкретний об`єкт нерухомого майна, яким є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що зумовлює необхідність надання доказів належності її відповідачу.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на викладене належним і достатнім доказом належності відповідачу заявленого до арешту об`єкта нерухомого майна могли б бути відповідні відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (до 2013 р. - з БТІ), проте такого доказу суду не надано.

Що стосується доданого до заяви Витягу з Державного реєстру правочинів, то цей документ лише підтверджує, що у 2005 р. заявлена до арешту квартира була придбана відповідачем на підставі договору купівлі-продажу, однак у ньому відсутні будь-які фактичні дані, які б свідчили про те, що і на даний час відповідач залишається власникомданої квартири.

Факт реєстрації місця проживання відповідача за адресою заявленої до арешту квартири також не відповідає критерію належності доказів.

Отже ураховуючинедоведеність обставин, які зумовлюють необхідність і можливість застосування заходів забезпечення позову, правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 259-261 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Ухвала підписана суддею 14.03.2025.