Справа № 490/1072/25
н/п 2/490/1891/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до АГК «Південний Буг» про відшкодування матеріальної шкоди, третя особа голова АГК «Південний Буг» Кобрін Іван Васильович,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальну шкоду у сумі 9725,00 грн.

Ухвалою судді від 17.02.2025 року дана заява залишена без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали, усунути недоліки, вказані у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання заяви у новій редакції з наданням відповідних документів.

Копія вказаної ухвали суду була надіслана позивачці на адресу, вказану в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 , проте конверт повернувся до суду неотриманим з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Згідно позиції Верховного Суду, висловленої в постанові № 755/17944/18 від 10.05.2023 року, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України імперативно визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Центрального районного суду м. Миколаєва у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.

Таким чином, судом були вжиті всі належні заходи направлені на отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху, проте недоліки, зазначені в ухвалі, позивачем усунуті не були.

Згідно ст. 185 ч. 3 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Виходячи з вищевикладеного, приходжу до висновку, що позивач не виконав вимоги, визначені ст.ст. 175 - 177 ЦПК України, а тому позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» закріплюється виключний перелік підстав для повернення судового збору, а саме, сплачена сума судового збору повертається в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); закриття провадження у справі.

При поданні позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн згідно квитанції № 5446-2728-7741-4134 від 19.11.2024 р.

За такого, дана позовна заява та сплачений судовий збір підлягають поверненню.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч.7ст. 185 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до АГК «Південний Буг» про відшкодування матеріальної шкоди, третя особа голова АГК «Південний Буг» Кобрін Іван Васильович- повернути позивачу.

Повернути ОСОБА_1 сплачений 19.11.2024 року в АТ «А-БАНК» судовий збір у розмірі 1211,20 грн, згідно квитанції № 5446-2728-7741-4134 від 19.11.2024 р.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, у разі припинення існування обставин, які стали причиною її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова