Номер провадження 2-п/754/36/25
Справа № 754/5187/23
У Х В А Л А

Іменем України

14 березня 2025 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши повідомлення відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Зотько Т.А. від розгляду та прийняття рішень по справі № 754/5187/23

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 06.03.2025 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із волевиявленням про скасування заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05.07.2023 року у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Судом було призначено судове засідання.

13.03.2025 через канцелярію суду відповідачем ОСОБА_1 подано повідомлення про відвід судді Зотько Т.А. від розгляду та прийняття рішень по справі № 754/5187/23, яке обґрунтоване тим, що у зв`язку із зацікавленістю головуючої Зотько Т.А. у рішенні по справі №754/5187/23, про що вказано у тексті останнього Волевиявлення по цій справі; із недобросовісними діями головуючої, які свідчать, що вона виступила стороною по справі; із проявленням головуючою протидії в складанні процесуальних документів, в яких могли знаходитись відомості про оцінку позовної заяви та доданих до неї документів, а також відповідність копій документів оригіналам; із створенням головуючою перешкод для повного та всебічного дослідження та встановлення фактичних обставин та Правильного вирішення справи; із порушенням головуючою передбаченого Порядку отримання відомостей про факти, на основі яких встановлюється наявність або відсутність обставин, які обгрунтовують вимоги сторін, а також інших обставин, які мають значення для Правильного вирішення справи; із прийняттям головуючою до розгляду документів, які отримані з порушенням закону та не мають юридичної сили та не можуть викликати юридичні наслідки, окрім наслідків, пов`язаних з їх нікчемністю. А тому відповідач повідомляє суд про повну втрату довіри та необхідність самовідводу або відводу головуючої Зотько Т.А. та секретаря засідання від розгляду справи № 754/5187/23.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Статтями 36-37 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав, за яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу).

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

З огляду на викладене та враховуючи, викладені у поданій заяві підстави відводу, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача ОСОБА_1 не містить підтвердження належними доказами наявність обставин, які б викликали недобросовісні дії та створення перешкод для повного та всебічного дослідження фактичних обставин головуючого у даній справі, а відтак подана заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки не містить обґрунтованих підстав для відводу головуючого судді.

Крім того, судом двічі у постановлених ухвалах від 16.09.2024 та від 31.10.2024 було роз`яснено заявнику, строк та порядок звернення до суду з відповідною заявою про перегляд судом ухваленого заочного рішення, що визначено вимогами ст.ст.284-285 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36 - 40 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати клопотання, подане відповідачем ОСОБА_1 про відвід судді Зотько Т.А. від розгляду волевиявлення про скасування заочного рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - необґрунтованим.

Передати клопотання на розгляд іншого судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя: Т.А.Зотько