ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року

м. Харків

справа № 953/1975/24

провадження № 22-ц/818/1737/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Харкова від 01 листопада 2024 року у складі судді Зуба Г.А., -

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 23.02.2018 року, б/н від 22.10.2019 року, б/н від 11.03.2020 року у розмірі 406 494, 63 грн, та суму судового збору.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 01 листопада 2024 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитними договорами б/н від 23.02.2018 року, б/н від 22.10.2019 року, б/н від 11.03.2020 року у розмірі 406 494,63 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 097,42 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суд судом першої інстанції невірно застосовано положення ст.ст. 1281 та 1282 ЦК України стосовно визначення об`єму спадкових прав та обов`язків. Також зазначає, що він фактично не отримував успадковане майно. Крім того відповідно до свідоцтв про право на спадщину він отримав 1/8 частку спадкового майна після смерті ОСОБА_2 . Даний факт судом першої інстанції не був врахований при ухваленні судового рішення, чим порушено вимоги чинного законодавства. Крім того вважає, що позивачем пропущений строк для пред`явлення вимог до спадкоємців.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за чинним законодавством спадкоємці, які прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання спадкодавця в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця обмежується вартістю майна, одержаного ними у спадщину. Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. За наявності декількох спадкоємців настає частковий обов`язок виконання зобов`язань: кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, кредитори спадкодавця можуть пред`явити вимоги до будь-якого спадкоємця, але обсяг виконання боргового зобов`язання спадкоємцем не може перевищувати дійсної вартості отриманої ним спадщини і розміру боргів, що пропорційно припадають на його частку. У найбільш загальному вигляді вартість майна, одержаного у спадщину, слід розцінювати як грошову оцінку такого майна відповідно до його ринкової вартості. Сторонами не надано до суду документів щодо вартості спадкового майна. Разом з цим, очевидним для суду першої інстанції є той факт, що вартість та обсяг успадкованого майна істотно перевищує борг в сумі 406494, 63 грн. 05.10.2023 року банком була направлена претензія кредитора до приватного нотаріуса Малахової Г.І., відповідь на яку отримана 11.10.2023 року. Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що позивач АТ «ПриватБанк», як кредитор, виконав вимоги ч. 3 ст. 1281 ЦК України, оскільки у передбачений законом шестимісячний строк з дня, коли він дізнався про відкриття спадщини після смерті боржника звернувся з вимогою (претензією) до спадкоємця померлого боржника. Таким чином, на підставі вищенаведених правових норм ОСОБА_1 , як спадкоємець померлого ОСОБА_2 , зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора АТ КБ «ПриватБанк» повністю, але в межах вартості майна, одержаного ним у спадщину. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, розмір заборгованості за кредитними договорами б/н від 23.02.2018 року, б/н від 22.10.2019 року, б/н від 11.03.2020 року складає 406 494, 63 грн. Розмір заборгованості не спростовано стороною відповідача. З урахуванням викладеного, вимоги позивача до відповідача, як спадкоємця боржника, що прийняв після нього спадщину, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь банку суми заборгованості померлого боржника за кредитними договорами, що увійшли до складу спадщини у розмірі 406 494, 63 грн.

Такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом установлено, що 23.02.2018 року, 22.10.2019 року, 11.03.2020 року ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, підписав анкети- заяви, та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.(т. 1 а.с. 118-128).

ОСОБА_2 ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання послуг, а також Тарифами Банку.

Позивачем змінювався встановлений кредитний ліміт, що підтверджується наданими до суду довідками. (т. 1 а.с. 115-117).

АТ КБ «ПриватБанк», свої зобов`язання за вказаними кредитними договорами виконав, надавши кредитні кошти ОСОБА_2 .

З виписок за договорами б/н 23.02.2018 року, 22.10.2019 року, 11.03.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 користувався кредитним коштами. (т. 1 а.с. 52-114).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Станом на дату смерті ОСОБА_2 , заборгованість перед банком за кредитними договорами становить:

-за договором №б/н від 23.02.2018 року в розмірі 199927, 52 грн, яка складається з наступного: 199927, 52 грн заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 0, 00 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 0,00 грн заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн нараховано комісії;

-за договором №б/н від 22.10.2019 року в розмірі 200423, 29 грн, яка складається з наступного: 200423, 29 грн заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту, 0, 00 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 0,00 грн заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн нараховано комісії;

-за договором №б/н від 11.03.2020 року в розмірі 6143, 82 грн, яка складається з наступного: 6138, 67 грн заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту, 0, 00 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 5,15 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн нараховано комісії.

26.05.2023 року АТ КБ « Приватбанк» звернувся із претензією кредитора щодо пред`явлення вимог до спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 до Другої ХДНК.

Яка була направлена на адресу ПН ХМНО Малахової Г.І. за належності.

29.09.2023 року Приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. надано відповідь, що вимога кредитора зареєстрована у книзі обліку спадкових справ та долучена до спадкової справи № 20/2021, заведеної 08.10.2021 року після померлого ОСОБА_2 , про факт надходження претензій спадкоємці повідомлені. Ім`я спадкоємців банку повідомлено не було.

23.10.2023 року АТ КБ « Приватбанк» на адресу спадкоємця боржника надіслав лист-претензію.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріуса про прийняття спадщини після його смерті звернулись: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та неповнолітні діти спадкоємця: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Мати померлого - ОСОБА_7 звернулась із заявою про відмову від права на спадщину на користь сина спадкодавця ОСОБА_1 .

Зі змісту заповіту за реєстраційним номером 1521 від 08.09.2021 року, посвідченому приватним нотаріусом ХМНО Трубніковим С.О. вбачається, що ОСОБА_2 заповів все своє майно ОСОБА_3 (6/12 часток), ОСОБА_4 (4/12 часток), ОСОБА_1 (2/12 часток).

Частка відповідача ОСОБА_1 з урахуванням наявності заповіту та кола спадкоємців, що прийняли спадщину складає 1/8 частину.

Відповідно до договору про поділ спадщини за реєстровим № 336 від 29.05.2024 року, посвідченому приватним нотаріусом Малаховою Г.І., зокрема, ОСОБА_1 прийняв у спадщину 1/8 частину спадкового майна, що складається з: 4/10 часток квартири АДРЕСА_1 ; гаражний бокс літ «А», загальною площею 31, 4 за адресою: АДРЕСА_2 ;1/4 частку земельної ділянки, площею 0,15 Га, адреса: АДРЕСА_3 ; 1/4 частка житлового будинку, загальна площа 801,9 кв.м., житлова площа 339,5 кв.м, адреса: АДРЕСА_3 ; 1/4 частка земельної ділянки площею 0.0731, адреса: АДРЕСА_3 ; 1/4 частка житлового будинку, загальна площа 179.7 кв.м. житлова площа 69.1 кв.м., адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідно до договору про поділ спадщини за реєстровим номером 342 від 29.05.2024 року посвідченому приватним нотаріусом Малаховою Г.І. та свідоцтв про право на спадщину, зокрема, ОСОБА_1 прийняв у спадщину 1/8 часток спадкового майна після померлого ОСОБА_2 , зокрема, частки у статутному капіталі ТОВ «ГРАН-ПРИ», ТОВ «КАПІТАН», ПП «РЕСТОРАТОР», ТОВ «ПОРТАЛ 2012», ПП «ГРАНПРИ 2016».

Звертаючись до суду з позовом АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтувало свої вимоги тим, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяви б/н від 23.02.2018 року, б/н від 22.10.2019 року, б/н від 11.03.2020 року. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, та його спадкоємцем є ОСОБА_1 , який проживав разом із спадкодавцем. 05.10.2023 року позивачем була направлена претензія кредитора до приватного нотаріуса Малахової Г.І., та 11.10.2023 року отримана відповідь. Відповідач, який прийняв спадщину, до складу якої входять кредитні зобов`язання позичальника, повинен сплатити вказану заборгованість за кредитними договорами. Станом на дату смерті позичальника, заборгованість останнього перед банком за кредитними договорами становить:

-за договором №б/н від 23.02.2018 року в розмірі 199927, 52 грн, яка складається з наступного: 199927, 52 грн заборгованість за тілом кредиту;

-за договором №б/н від 22.10.2019 року в розмірі 200423, 29 грн, яка складається з наступного: 200423, 29 грн заборгованість за тілом кредиту;

-за договором №б/н від 11.03.2020 року в розмірі 6143, 82 грн, яка складається з наступного: 6138, 67 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5,15 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Позивачем було також спрямовано відповідачу лист-претензію, в яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно норм частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з положеннями статей 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю особи боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 Цивільного кодексу України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.

Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України позивач заявив вимоги до спадкоємця.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної правової норми застосовуються у випадку дотримання кредитором статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є пересічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Сплив строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

26.05.2023 року АТ КБ « Приватбанк» звернувся із претензією кредитора щодо пред`явлення вимог до спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 до Другої ХДНК, яка була направлена на адресу ПН ХМНО Малахової Г.І. за належності.

29.09.2023 року Приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. надано відповідь, що вимога кредитора зареєстрована у книзі обліку спадкових справ та долучена до спадкової справи № 20/2021, заведеної 08.10.2021 року після померлого ОСОБА_2 , про факт надходження претензій спадкоємці повідомлені. Ім`я спадкоємців банку повідомлено не було.

23.10.2023 року АТ КБ « Приватбанк» на адресу спадкоємця боржника надіслав лист-претензію.

13.03.2024 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Київського районного суду м. Харкова із даною позовною заявою.

Доказів, що позивач був обізнаний про смерть спадкодавця до травня 2023 року, коли звернувся до нотаріуса із претензією до спадкоємців, матеріали справи не містять.

Тому доводи апелянта про пропуск строку на звернення із заявою є безпідставними.

Колегія суддів враховує положення пункту 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», в якому зазначено, що з урахуванням приписів статті 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Заборгованість, про стягненні якої просить позивач, нарахована за життя спадкодавця. Сума такої заборгованості відповідачем не спростована.

Однак судова колегія не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо стягнення всієї суми заборгованості лише з одного із спадкоємців, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

З матеріалів справи та копії спадкової справи вбачається, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 є: ОСОБА_1 ; ОСОБА_4 ; неповнолітня ОСОБА_5 ; неповнолітній ОСОБА_6 ; ОСОБА_3 .

Згідно зі ст.1278 ЦК України частки спадкоємців у спадщині розподілені наступним чином:

1/8 частина спадкового майна за ОСОБА_1 ;

1/4 частина спадкового майна за ОСОБА_4 ;

1/8 частина спадкового майна за неповнолітньою ОСОБА_5 ;

1/8 частина спадкового майна за неповнолітнім ОСОБА_6 ;

3/8 частини спадкового майна за ОСОБА_3 .

На підставі вищезазначених документів 29 травня 202024 року ОСОБА_1 , який є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2 , отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/8 частину спадкового майна спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Таким чином, пред`являючи свої вимоги до одного із спадкоємців - ОСОБА_1 позивач безпідставно просив про стягнення всієї суми заборгованості саме з нього без урахування вимог ст. 1282 ЦК України.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково стягнув всю суму з відповідача без урахування його частки у спадщині.

Вимог до інших спадкоємців, померлого ОСОБА_2 , позивач не пред`являв.

Оскільки частка спадкоємця ОСОБА_1 складає 1/8 частку спадкового майна спадкодавця, судова колегія вважає, що стягненню з ОСОБА_1 на користь Банку підлягає заборгованість за кредитними договорами б/н від 23.02.2018 року, б/н від 22.10.2019 року, б/н від 11.03.2020 року, яка відповідає його частці у спадщині, а саме 1/8 частку від загальної суми заборгованості, а саме - 50 811,83 грн (1/8 частка від 406 494, 63 грн).

Підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в повному обсязі, судова колегія не вбачає.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, а саме: на 12,5 % (з 406 494,63 грн на 50 811,83 грн), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 762,18 грн (12,5% від 6 097,42 грн).

Проте апеляційна скарга відповідача також підлягає частковому задоволенню, а саме: на 87,50%, тому з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 8 098,90 грн (87,50 % від 9 255,88 грн).

Згідно з вимогами ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 7 336,72 грн (8098,90 грн 762,18 грн).

Керуючись ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 01 листопада 2024 року - змінити.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитними договорами б/н від 23.02.2018 року, б/н від 22.10.2019 року, б/н від 11.03.2020 року у розмірі, який відповідає його частці у спадщині, а саме 1/8 частку від загальної заборгованості у сумі 50 811,83 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 7 336,72 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 20.03.2025 року.