РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 18926,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказано, що позивач є спеціальним суб`єктом у сфері страхування, а саме організацією, яка за рахунок коштів централізованого страхового резервного фонду відшкодовує потерпілим шкоду у разі її заподіяння власником транспортного засобу, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

09.01.2023 близько 17 год 20 хв. в населеному пункті м. Тернопіль, по вул. Микулинецька, 116, відповідач, керуючи транспортним засобом марки «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 (далі-потерпілий). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) потерпілий отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Після ДТП, 19.01.2023 потерпілий, під час проходження стаціонарного лікування в Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради помер внаслідок захворювання гострої форми хронічної ішемічної хвороби серця.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Своїми діями відповідач порушив вимоги п. 1.5 ч. 1, 1.10, 2.3 (б, д), 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, що призвело до настання ДТП і спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

За фактом даної ДТП було відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке 10.01.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.11.2023 у справі № 607/9852/23 відповідача було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, а кримінальне провадження стосовно нього закрито. При цьому, відповідач має нести цивільну відповідальність за смерть, завдану потерпілому незалежно від того, чи були його дії протиправними.

Оскільки, на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з метою відшкодування збитків та на виконання вимог ст. 35, ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 25.05.2023 представник ОСОБА_3 (особи, яка має право на відшкодування шкоди), на підставі Довіреності від 19.05.2023, звернувся до позивача із відповідною заявою про страхове відшкодування. За результатами звернення представника особи, яка має право на відшкодування шкоди та розгляду його заяви, позивачем було відкрито регресну справу № 93018. Позивач виконуючи вимоги ст. 41 Закону, на підставі довідки № 1 від 01.09.2023 і Наказу № 3/15084 від 01.09.2023 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, прийняв рішення про відшкодування шкоди потерпілому в загальному розмірі 18 926,00 грн. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилося на основі документів, що підтверджують витрати на поховання, а також наказів про відшкодування шкоди, відповідно до яких МСТБУ здійснило регламентну виплату.

Позивачем були повністю відшкодовані витрати на поховання ОСОБА_2 . Загальний розмір витрат МТСБУ, які підлягають відшкодуванню позивачу складає 18 926,00 грн.

Враховуючи наведене, а також в зв`язку із невідшкодуванням збитків відповідачем в добровільному порядку, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.01.2025 справу передано за підсудністю на розгляд Теребовлянському районному суду Тернопільської області.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 30.01.2025 прийнято до свого провадження дану справу та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 19.02.2025, яке надалі було відкадено на 12.03.2025.

18.02.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній зазначив, що він 09.01.2023 близько 17 год 20 хв. керував автомобілем «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись вул. Микулинецька в м. Тернопіль, порушив правила безпеки дорожнього руху, унаслідок чого вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який пересікав проїзну частину, спричинивши йому середньої тяжкості тілесні ушкодження. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер в лікувальному закладі внаслідок захворювання - гострої форми хронічної ішемічної хвороби серця, у вигляді повторного інфаркту міокарду в ділянці задньої стінки лівого шлуночка серця, що було встановлено при розтині його трупа та підтверджується висновком експерта №36 від 21.01.2023. Оскільки смерть ОСОБА_2 настала унаслідок хронічного захворювання і не була прямим наслідком дорожньо-транспортної пригоди, органом досудового розслідування йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, складено та скеровано до суду обвинувальний акт. 16.11.2023 Тернопільським міськрайонний судом його звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 45 КК України.

МТСБУ відшкодовано дружині потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 витрати на поховання у розмірі 9 626,00 грн та 9 300,00 грн на загальну суму 18 926,00 грн, тобто на суму яка є предметом позову.

Разом з тим, як було встановлено в ході досудового розслідування проведеного у кримінальному провадженні № 0000113 та надалі констатовано судом, смерть потерпілого ОСОБА_2 не перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи вказане, відповідач вважає, що позивачем здійснено страхове відшкодування витрат на поховання потерпілого з порушенням вимог ч.1 ст.27 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки його смерть не є прямим наслідком дорожньо-транспортної пригоди, а тому заявлений до відповідача позов є необгрунтованим та безпідставним. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, у якій просив справу розглядати за відсутності сторони позивача та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, з урахуванням частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.01.2023 о 17 год 35 хв. по вул. Микулинецька, в м.Тернопіль за участі водія ОСОБА_1 та пішохода ОСОБА_2 відбулась дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий отримав тілесні ушкодження. За цим фактом було відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке 10.01.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113.

Із ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.11.2023 у справі № 607/9852/23 у кримінальному провадженні № 0000113 слідує, що судом встановлено, що 09.01.2023 о 17 год. 35 хв., водій ОСОБА_1 керуючи технічно справним автомобілем «HYUNDAI SONATA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , без пасажирів та вантажу, рухався по вул. Микулинецькій, м. Тернополя, у напрямку від смт.Велика Березовиця до вул. Князя Острозького, м.Тернополя. При цьому, водієм ОСОБА_1 було порушено вимоги пунктів: 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», «небезпека для руху», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, а також вимог, які наведені у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями.

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_1 не забезпечив безпеку дорожнього руху та шляхом перевищення дозволеної швидкості руху і несвоєчасного застосування екстреного гальмування, позбавив себе технічної можливості зупинити керований ним автомобіль перед пішохідним переходом та в процесі руху, виїхавши на пішохідний перехід, скоїв наїзд передньою частиною автомобіля «HYUNDAI SONATA» р.н. НОМЕР_2 на пішохода ОСОБА_2 , який в момент наїзду нерухомо стояв в межах лівої смуги руху транспортного потоку вул. Микулинецької, у напрямку вул. Князя Острозького.

У результаті наїзду транспортним засобом пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден та ран лівої половини тім`яної ділянки з підлеглим крововиливом у м`які тканини голови, закритої травми тазу у вигляді переломів лівих лобкової, клубової та сідничної кісток з крововиливами в калитку та під шкірні покриви основи статевого члена, закритої травми лівої гомілки у вигляді перелому нижньої третини малогомілкової кістки та крайових переломів дистального кінця великогомілкової кістки, із садном на лівому коліні, синців на лівій задньо-боковій поверхні нижньої третини грудей, з поширенням на задньо-бокові поверхні живота, тазової ділянки, лівого стегна до його середньої третини та проекції лівого гомілково-ступневого суглобу, які за ознакою тривалого (більш як 21 добу) розладу здоров`я, належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Після дорожньо-транспортної пригоди, 19.01.2023 ОСОБА_2 , під час проходження стаціонарного лікування в Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради помер внаслідок захворювання гострої форми хронічної ішемічної хвороби серця, у вигляді повторного інфаркту міокарду в ділянці задньої стінки лівого шлуночка серця, а, спричинені ОСОБА_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тілесні ушкодження, у причинно- наслідковому зв`язку із настанням його смерті не перебувають.

Порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричинення потерпілому ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Вказані в ухвалі суду висновки щодо отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_2 зроблені на підставі проведеної в рамках кримінального провадження №0000113 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_2 . Так, із висновку експерта №36 (експертиза розпочата 21.01.2023, закінчена 14.03.2023) слідує, що смерть громадянина ОСОБА_4 настала внаслідок захворювання - гострої форми хронічної ішемічної хвороби серця, у вигляді повторного інфаркту міокарду в ділянці задньої стінки лівого шлуночка серця, що було встановлено при розтині його трупа та підтверджується мікроскопічним дослідженням. Виявлений при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_2 комплекс тілесних ушкоджень, не був небезпечним для життя в момент заподіяння та не викликав загрозливих для життя явищ.

Тому, спричинені ОСОБА_2 тілесні ушкодження (травма голови, закриті травми лівої половини тазу та лівої гомілки), у причинно-наслідковому зв`язку із настанням його смерті не перебувають і, за ознакою тривалого (більш як 21 добу) розладу здоров`я, належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.11.2023 у справі № 607/9852/23 ОСОБА_1 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, на підставі ст.45 КК України, а кримінальне провадження стосовно нього закрито. Зі змісту ухвали слідує, що в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він визнає вину, щиро розкаюється у вчиненому і повністю відшкодував потерпілому ОСОБА_2 завдані йому збитки. Зі змісту заяви потерпілого ОСОБА_5 від 07.08.2023 вбачається, що потерпілий жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_1 не має, обвинувачений відшкодував йому завдані збитки та вони примирились.

На підтвердження відшкодування потерпілим шкоди відповідач додав до відзиву ряд чеків АТ КБ "Приватбанк" про перерахування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 коштів на компенсацію моральної шкоди та витрат на лікування ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 на підставі довіреності через директора ТОВ "Центр Автовиплат Поліс", 25.05.2023 подала Моторному (транспортну) страховому бюро України заяву про виплату страхового відшкодування з приводу того, що 09.01.2023 по вул. Микулинецька у м.Тернополі, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, в результаті яких ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у лікарні. ОСОБА_3 , як дружина померлого, просила здійснити виплату страхового відшкодування: 18926 грн - витрати на поховання, 241200 грн - відшкодування на утримання.

До позову додано копії фіскального чеку від 21.01.2023, квитанції до прибуткового касового ордера №33 від 21.01.2023 та видаткової накладної № РН-0000017 від 21.01.2023, на підставі яких, а також довідки №1 від 01.09.2023 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та наказу №3/15084 від 01.09.2023 Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило ТОВ "Центр Автовиплат Поліс" як представнику Українець Т.С. 18926, 00 грн шкоду заподіяну в результаті ДТП (витрати на поховання ОСОБА_2 ).

Позивач звертався до відповідача листом від 01.09.2023, у якому Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) інформувало ОСОБА_1 про розгляд звернення щодо дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка мала місце 09.01.2023 (справа № 93018) та пропонувало у добровільному порядку компенсувати МТСБУ витрати у розмірі 18926,00 грн.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно із пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 23.1 статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок здійснення та розміри страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого.

Пунктом 27.1 статті 27 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

У позовній заяві вказано та не заперечується сторонами, що на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У даному випадку, за наслідками розгляду кримінального провадження №0000113 від 09.01.2023 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України було встановлено, що за наслідками ДТП за участі відповідача, яке мало місце 09.01.2023 ОСОБА_2 було спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження. Смерть ОСОБА_4 настала внаслідок захворювання - гострої форми хронічної ішемічної хвороби серця, у вигляді повторного інфаркту міокарду в ділянці задньої стінки лівого шлуночка серця, а спричинені ОСОБА_2 тілесні ушкодження (травма голови, закриті травми лівої половини тазу та лівої гомілки), у причинно-наслідковому зв`язку із настанням його смерті не перебувають.

Відповідно до вимог статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За пиписами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів справи судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 були спричиненні тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які не перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням його смерті. Тобто, судом встановлено відсутність прямого причинно-наслідкового зв`язку між зазначеною дорожньо-транспортною пригодою та смертю ОСОБА_2 , що згідно положень пункту 27.1 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виключає виплату страхового відшкодування та відповідно відшкодування шкоди в порядку регресу.

Належних доказів на спростування висновку судово-медичної експертизи, висновків суду за наслідками розгляду кримінального провадження щодо відсутності причинного зв`язку між заподіяними відповідачем в результаті ДТП ОСОБА_2 тілесними ушкодженнями та його смертю позивачем не надано.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні даного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 7,12,13,81,247,263-265,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, місце знаходження: б-р Русанівський, 8, м.Київ, 02653, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя А.В.Мельник