Справа №285/7317/23 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А.В.
Категорія 82 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

10 березня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Коломієць О.С.,

суддів Талько О.Б., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря

судового засідання Журавської Д.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді - Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й. у цивільній справі №285/7317/23

в с т а н о в и в:

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 в усній формі заявив про відвід колегії суддів у складі головуючого судді - Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й. На обґрунтування якого вказує, що Президент України сказав, що Конституція України «на паузі», тому і вся судова система також «на паузі». У зв`язку із такою офіційною заявою Президента України, Житомирський апеляційний суд не має права розглядати будь-які справи. Після закінчення воєнного стану можна буде продовжити розглядати вказану справу.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_3 заяву про відвід підтримали.

Представник відповідача вказала, що підстави заявленого відводу є незрозумілими, при вирішенні вказаного поклалася на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява про відвід колегії суддів підлягає залишенню без розгляду з огляду на наступне.

У статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно частини 7 статті 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Згідно з частиною одинадцятою статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно з пунктом 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Тобто процесуальні права надано законом тим особам, які беруть участь у процесі, для сприяння суду під час розгляду справ, їх правильному вирішенню. І кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не із цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, затягування розгляду, створення перешкод опоненту, тощо), вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто використовує його всупереч основним засадам цивільного судочинства, а отже, зловживає ним.

Відповідно до частини 2 статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлння завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Тобто, суд зобов`язаний виявляти зловживання сторонами своїми процесуальними правами та протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи.

Верховний Суд у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 761/27076/19 (провадження № 61-14448св20) зазначив, що під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи висловлення явної неповаги до суду чи учасників справи.

Також Верховний Суд у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 345/2935/21 (провадження №61-2472св22) вказав на те, що зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (постанова Верховного Суду у справі 910/1873/17 від 08 травня 2018 року).

ЄСПЛ у рішеннях від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України», від 20 січня 2011 року у справі «Мусієнко проти України» неодноразово наголошував на тому, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції.

Крім цього підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції наголошує на тому, що суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану відповідно до статті 34, якщо він вважає, що ця заява несумісна з положеннями Конвенції або Протоколів до неї, явно необґрунтована або є зловживанням правом на подання заяви.

Також пункт 4 цієї ж статті Конвенції вказує на те, що суд відхиляє будь-яку заяву, яку він вважає неприйнятною згідно з цією статтею. Він може зробити це на будь-якій стадії провадження у справі.

Згідно із вимогами частини третьої статті 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Фраза, висловлена Президентом України, та використана представником позивача для обґрунтування своєї заяви про відвід колегії суддів не свідчить про наявність будь-яких підстав для відводу, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що представником позивача заявлено завідомо безпідставний відвід колегії суддів, який спрямований на затягування розгляду справи.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів визнає подання представником позивача ОСОБА_1 заяви про відвід колегії суддів у складі головуючого судді - Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й. зловживанням процесуальними правами, у зв`язку із чим заява про відвід колегії суддів підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 36, 44, 259, 268, 381 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді - Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й. у цивільній справі №285/7317/23 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 12 березня 2025 року.

Головуючий Судді