Справа № 161/2625/25
Провадження № 2-о/161/234/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

за участі:

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці Раулець М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, -

В С Т А Н О В И В:

07.02.2025 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування зазначивши, що 19.09.2014 року мін нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. З того часу вони постійно проживали разом та вели спільний побут. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. На дату смерті останнього розмір його пенсії становив 10206,54 грн., а її пенсія складала 2725 грн. Тобто, пенсія ОСОБА_2 була основним та постійним джерелом для утриманні їх сім`ї. З огляду на наведене, вона фактично була на утриманні свого чоловіка, а його смерть спричинила для неї втрату годувальника. Після смерті ОСОБА_2 вона звернулася до ГУ ПФУ у Волинській обл. із заявою про перехід на інший вид пенсії, у зв`язку із втратою годувальника, однак у її задоволенні було відмовлено. Дана відмова заінтересованої особи вмотивована відсутністю у неї документів, які підтверджують факт її перебування на утриманні свого померлого чоловіка. Зазначені обставини зумовили звернення до суду з даною заявою. Просить суд встановити юридичний факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.03.2025 року від заінтересованої особи - ГУ ПФУ у Волинській обл. надійшли письмові пояснення на заяву, відповідно до яких заінтересована особа при вирішенні заявлених вимог покладається на думку суду (а.с. 35-36).

Заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали з підстав, які викладені у заяві, просили задовольнити їх у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, у письмових поясненнях від 06.03.2025 року розгляд справи просила проводити у її відсутності.

Заслухавши пояснення сторони заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Судом встановлено, що 19.09.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що свідчить відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 11).

Як вбачається із довідки про доходи № 2515 8355 0854 2397, видної 09.09.2024 року ГУ ПФУ у Волинській обл., розмір щомісячної пенсії ОСОБА_1 в період з березня 2024 року по серпень 2024 року включно становив 2725 грн. (а.с. 20).

У свою чергу, як вбачається із довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії № б/н, видної 09.01.2025 року ГУ ПФУ у Волинській обл., розмір щомісячної пенсії ОСОБА_2 в період з березня 2024 року по липень 2024 року включно становив 10206,54 грн. (а.с. 17).

З огляду на різницю в розмірі пенсії померлого та заявниці, остання 09.08.2024 року звернулася до ГУ ПФУ у Волинській обл. із заявою про переведення пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника (а.с. 18).

Однак, рішенням ГУ ПФУ у Волинській обл. № 94 від 16.08.2024 року у задоволенні вищевказаної заяви ОСОБА_1 було відмовлено. Вказана відмова була вмотивованою тим, за відомостями реєстру Луцької МТГ, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а заявниця зареєстрована за іншою адресою (а.с. 19).

Вищевказана обставина стала підставою для звернення до суду з даною заявою.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в ч. 2 цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до вимог п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року за №22-1 (зі змінами), за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у п. 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Положеннями п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова), роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У п. 8 вищевказаної Постанови роз`яснено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником.

Таким чином, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого встановлюється судом, зокрема, для призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю була постійним і основним джерелом засобів до існування, навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22.10.2020 року у справі № 210/343/19, від 22.05.2019 року у справі № 520/6518/17, від 27.06.2018 року у справі № 210/2422/16-ц, від 13.01.2021 року у справі № 592/17552/18.

В силу вимог ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасового знаходиться.

Положеннями ст. ст. 2, 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Подібні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18).

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання чоловіка заявниці за місцем проживання останньої не може бути доказом того, що вона не проживала з ним, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що заявниця не проживала зі своїм чоловіком на час його смерті, якщо такі обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом.

Так, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили той факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та заявниця ОСОБА_1 постійно проживали разом ще до моменту їх одруження за адресою: АДРЕСА_2 , вели спільне господарство. Як повідомляла їм заявниця, розмір її пенсії був незначним.

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст.ст. 384, 385 КК України, що підтверджується їх підписами, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані покази (а.с. 39-41).

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину від 29.11.2023 року, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74943680 від 29.11.2023 року та витягу з Державного реєстру речових прав № 356447491 від 29.11.2023 року, вищезгаданий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , був успадкований заявницею після смерті своєї матері (а.с. 13-15). Остання була зареєстрована за вказаною адресою з 01.04.1983 року (а.с. 9, 12).

Враховуючи наявні у справі письмові докази та пояснення свідків, суд вважає доведеним, що з огляду на рівень цін на продовольчі та непродовольчі товари, постійним підвищенням цін на комунальні послуги та збільшенням прожиткового мінімуму, розмір пенсії ОСОБА_1 не був достатній для забезпечення належних умов свого життя, а тому беззаперечним є факт її перебування на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , розмір пенсії якого перевищував розмір пенсію заявниці близько в 4 рази.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ГУ ПФУ у Волинській області, про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 27, 77-81, 263-265, 315-319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка задовольнити.

Встановити юридичний факт перебування ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, адреса місцезнаходження: Волинська обл., м. Луцьк, Київський майдан, 6, .

Повний текст рішення складений 13 березня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська