Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року

Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Будзан Л.Д.,

за участю секретаря судового засідання Губенко О.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Башловки А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок пожежі, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2023 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Нікіпелову К.Є. звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила стягнути із відповідача на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пожежі суму в розмірі 487992,00 грн, а також судовий збір в сумі 4879,92 грн та витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позову зазначено що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до договору оренди квартири від 27.10.2022, зазначена квартира була передана позивачем в оренду відповідачу. За умовами зазначеного договору, серед іншого, передбачено, що відповідач зобов`язалась дотримуватись протипожежних правил. Позивач вказує, що впродовж строку дії договору та користування відповідачем квартирою у позивача виникали претензії та зауваження, більшість з яких була пов`язана зі зловживанням відповідачем алкогольними напоями та палінням тютюнових виробів у квартирі. 19.06.2023 біля 06-14 год. в зазначеній квартирі, де перебувала відповідач, відбулась пожежа. Відповідно до акту про пожежу від 19.06.2023, ймовірною причиною пожежі було потрапляння малокалорійного джерела запалювання. Крім того, відповідно до звіту Подільського районного управління ГУ ДСНС України у м. Києві від 22.06.2023, виникнення пожежі відбулось внаслідок потрапляння малокалорійного джерела запалювання на горючий матеріал (диван (ліжко)), а ймовірним джерелом загорання може виступати малокалорійне джерело запалювання (полум`я непогашеного сірника, недопалок сигарети, запальничка, тощо). Крім того, в зазначеному звіті також було чітко деталізовано пошкодження квартири та майна, яке в ньому перебувало. Позивач вказує, що після пожежі відповідач залишила квартиру, на зв`язок із нею не виходить, та про припинення договору оренди відповідач належним чином не повідомила позивача. Вжиті заходи щодо можливого добровільного відшкодування шкоди відповідачем були, останньою, проігноровані. Позивач вказує, що з вини відповідача в належній їй квартирі відбулась пожежа, чим було завдано матеріальної шкоди. Так, відповідно до звіту ТОВ «Експертна оцінка майнових прав» від 03.07.2023, розмір збитку завданого квартирі АДРЕСА_1 , внаслідок пожежі склав суму в розмірі 487992,00 грн. Посилаючись на викладене, а також з огляду на відсутність добровільного відшкодування завданої шкоди, позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.08.2023, справу було передано за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.

05.09.2023 справа надійшла до канцелярії Подільського районного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2023, головуючим суддею у справі було визначено Скрипник О.Г.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 06.09.2023, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В зв`язку із відрахуванням судді Скрипник О.Г. зі штату Подільського районного суду м. Києва, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 23.01.2024 № 545, справу було повторно автоматично розподілено та визначено для розгляду справи головуючого суддю Будзан Л.Д.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 29.01.2024, справу прийнято до провадження та визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06.03.2024, у справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 10.04.2024 судом прийнято рішення про повернення до стадії підготовчого судового засідання.

В липні 2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що пожежа в квартирі сталась не з вини відповідача, а зазначена в документах причина пожежі чітко не встановлена та є ймовірною, що свідчить про відсутність беззаперечних доказів винуватості відповідача. Крім того, відповідач не погоджується із розміром завданих збитків, оскільки, наданий позивачем звіт є сумнівним та не підтверджує розмір реально завданих збитків, внаслідок пожежі.

В серпні 2024 року до суду від представника відповідача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої сторона позивача наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що надані докази в своїй сукупності беззаперечно свідчать про наявність винних дій відповідача, які призвели до виникнення пожежі в квартирі, яка належить позивачу. Крім того, наданий позивачем звіт про розмір завданих збитків є обґрунтованим, та доказів на спростування заявленої до стягнення суми шкоди відповідачем не надано, а відтак заперечення сторони відповідача є недоведеними.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23.10.2024, у справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, та просили їх задовольнити з викладених в позові підстав.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, та просили в їх задоволенні відмовити, посилаючись на підстави, які викладені у письмовому відзиві на позов.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україна, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 23.03.2021.

27.10.2022 між ОСОБА_1 (орендодавцем) та ОСОБА_2 (орендарем) було укладено договір оренди квартири, за умовами якого орендодавець зобов`язалась передати орендарю у строкове платне користування, а орендар зобов`язалась прийняти у строкове платне користування житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 7.1 зазначеного договору, орендар зобов`язалась використовувати квартиру, що орендується виключно у відповідності до мети оренди, а також забезпечувати збереження орендованого приміщення та майна квартири, запобігати його пошкодженню і псуванню, тримати приміщення та майно квартири в порядку, передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки, здійснювати заходи протипожежної безпеки та дотримуватись протипожежних правил.

Крім того, орендар зобов`язалась у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві квартиру та майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду або відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану.

19.06.2023 біля 06-14 год. в квартирі АДРЕСА_1 відбулась пожежа.

Відповідно до акту про пожежу Подільського РУГУ ДСНС України у м. Києві від 19.06.2023, було встановлено, що внаслідок пожежі в зазначеній квартирі було травмовано ОСОБА_2 , знищено та пошкоджено майно, а також зазначено, що ймовірною причиною пожежі було потрапляння малокалорійного джерела запалювання.

Відповідно до звіту про причину виникнення пожежі, виготовленого 22.06.2023 Подільським районним управлінням ГУ ДСНС України у м. Києві, встановлено, що ймовірною причиною виникнення пожежі, яка сталась 19.06.2023 за адресою: АДРЕСА_2 є потрапляння малокалорійного джерела запалювання на горючий матеріал.

З мотивувальної частини зазначеного звіту вбачається, що при дослідженні місця події було з`ясовано, що осередок пожежі знаходився в житловій кімнаті зазначеної квартири, а саме в місці розташування дивана (ліжка).

Відповідно до звіту ТОВ «Експертна оцінка майнових прав» від 03.07.2023, розмір збитку завданого власнику квартири АДРЕСА_1 , внаслідок пожежі, станом на 03.07.2023, - склав суму в розмірі 487992,00 грн.

Відповідно до листа ТОВ «Експертна оцінка майнових прав» від 13.08.2024 № 49/24, було встановлено, що звіт ТОВ «Експертна оцінка майнових прав» від 03.07.2023 в розділі 6 на сторінці 13 містить описку. Так, абзац 2 розділу 6 звіту від 03.07.2024 у редакції «Квартира має житлову площу 35,1 кв.м та складається із двох житлових кімнат» слід вважати помилковим та підлягає заміні на наступну вірну редакцію - «Квартира має житлову площу 35,1 кв.м та складається із однієї житлової кімнати». В іншій частині звіт від 03.07.2024 залишається дійсним та не потребує коригування.

Представник позивача вказує, що внаслідок винної поведінки відповідача, зокрема, нехтуванням, останньою, правилами протипожежної безпеки, в квартирі відбулась пожежа та позивачу, як власнику майна, завдано матеріальної шкоди, яка за вимогами закону підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача вказує, що достатні докази вини відповідача та дійсного розміру завданої шкоди відсутні, а відтак вимоги позивача про відшкодування шкоди є безпідставними.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до частин першої-другої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для настання деліктної відповідальності за статтею 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних непереборних обставин.

Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності.

Суд зауважує, що протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 серпня 2020 року у справі № 925/1478/16).

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Крім того, статями 151,177,179 ЖК України та статями 322, 323 ЦК України передбачений обов`язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572(з наступними змінами).

Частиною шостою статті 55 Кодексу цивільного захисту населення передбачено, що обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засадам (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін.

В ході розгляду справи стороною позивача доведено, та не спростовано відповідачем те, що внаслідок пожежі, яка відбулась 19.06.2023 року в квартирі АДРЕСА_1 , в якій перебувала відповідач, в зв`язку із потраплянням малокалорійного джерела запалювання на горючий матеріал, позивачу, яка є власником зазначеної квартири було завдано матеріальні збитки.

Сукупність наявних у справі доказів свідчить про те, що саме внаслідок протиправних дій/бездіяльності відповідача, яка порушила правила протипожежної безпеки у орендованій квартирі, сталася пожежа, якою було завдано майнову шкоду позивачу.

Суд відмічає, що саме відповідач в ході розгляду справи повинна доводити відсутність її вини у заподіянні шкоди майну позивача, однак, стороною відповідача не було спростовано подані позивачем докази, та під час розгляду справи відповідачем не було заявлено клопотань про призначення судової пожежно-технічної експертизи для визначення причин пожежі, а тому, на переконання суду, відповідач не спростувала, визначену статтею 1166 ЦК України презумпцію винного заподіяння шкоди.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем доведено наявність протиправних дій відповідача, причинного зв`язку між діями відповідача та збитками, а також наявність вини відповідача.

В частині розміру спричиненої матеріальної шкоди, суд зазначає наступне.

У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду (стаття 22 ЦК України).

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона в силу статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України).

Тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності, несе позивач.

На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди, позивачем було надано звіт ТОВ «Експертна оцінка майнових прав» від 03.07.2023, відповідно до якого розмір збитку завданого квартирі АДРЕСА_1 , внаслідок пожежі станом на 03.07.2023 склала суму в розмірі 487992,00 грн.

Жодних належних та допустимих доказів на спростування вищезазначених обставин та наданого стороною позивача звіту, - відповідач суду не надала, а висловлені стороною відповідача заперечення в частині заявленого до стягнення розміру завданих збитків нічим об`єктивно не підтверджується.

Інші доводи сторін, які наведені у позові та відзиві на позов, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, позивачем доведено розмір матеріальних збитків, завданих їй внаслідок пожежі з вини відповідача, а тому позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди суми в розмірі 487992,00 грн є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 4879,92 грн підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, та та керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок пожежі, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 487992 (чотириста вісімдесят сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 4879 (чотири тисячі вісімсот сімдесят дев`ять) грн 92 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні ім`я та найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 22.12.1995 Мінським РУГУ МВС України в м. Києві, адреса: АДРЕСА_4 .

Рішення суду складено та проголошено 19.03.2025.

Суддя Леся БУДЗАН