Провадження № 2/357/76/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

20 березня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рижко Г. О. ,

при секретарі Вангородській О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду № 6 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, в якій просить суд:

- стягнути з відповідача суму боргу за період з 01.11.2017 р. по 01.11.2024 р. в розмірі 14 702,88 грн гривень за послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування на користь КП БМР "Білоцерківтепломережа" на р/р № НОМЕР_1 ВТВБВ №10026/0877 ГУ по м. Києву та Київській обл. АТ "Ощадбанк" МФО 322669 Код .

- стягнути з відповідача суму за період з 01.11.2017 р. по 07.02.2022 р., на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 1 623,87 грн., та три відсотки річних в сумі 532,96 грн., з 01.01.2024 по 21.11.2024 , на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 95,64 грн., та три відсотки річних в сумі 25,81 грн., на користь КП БМР "БЦТМ" на рахунок: № НОМЕР_2 в АТ "УКРГАЗБАНК", .

- стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору в розмірі 3 028,00 гривень на рахунок: № НОМЕР_2 В АТ "УКРГАЗБАНК", КП БМР "Білоцерківтепломережа".

І. Стислий виклад позиції учасників справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

Згідно особового рахунку № НОМЕР_3 відповідач за період з 01.11.2017 р. по 01.11.2024 р. має заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування в розмірі 14 702,88 грн., яку необхідно стягнути за рішенням суду, так як добровільно відповідач борг не погашає.

03 жовтня 2016р. між ОСОБА_2 далі "Орендодавець" та ОСОБА_1 - "Орендар" було укладено Договір Оренди квартири під номером АДРЕСА_1 .

У відповідності до п. 3.1. згаданого вище Договору орендар зобов`язаний сплачувати квартплату, воду, опалення, газ.

Згідно Витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади № 15.2-03/27794 від 14.11.2024 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з 06.11.2018 р.

02 липня 2024 року ОСОБА_1 , видано свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі №758 спадкової справи № 9/2023.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав індексний номер витягу 38523636 від 02.07.2024 р. дата та час державної реєстрації права власності 02.07.2024 р. 17:07:45.

У відповідності до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Щомісяця на адресу відповідача розносяться квитанції на сплату послуг з постачання теплової енергії, це означає, що споживач вважається проінформованим про наявність у нього заборгованості.

Разом із квитанціями, відповідачу неодноразово розносились претензії про сплату в добровільному порядку суми заборгованості, але ніяким чином не було відреаговано.

Крім того, позивач має право, без направлення претензії звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, що передбачено ст. 4 ЦПК України.

Відповідно до до ч. 1,2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Своїми діями боржник порушив статті 525, 526 Цивільного кодексу України, у відповідності до яких, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач у встановлений судом строк на виконання вимог ухвали суду від 09 січня 2025 року не надав відзив на позов.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

У грудні 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області наійшла позовна заява КП БМР «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 грудня 2024 року справу було передано на розгляд судді Рижко Г.О. (а.с. 18-19).

18 грудня 2024 року судом було здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача. (а.с. 23).

08 січня 2025 року за вх. № 938 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформацію про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача (а.с. 24).

Ухвалою суду від 09 січня 2025 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 05 лютого 2025 року на 11 год. 00 хв.

05 лютого 2025 року на електронну пошту суду від представника позивача Недоступ Т.В. надійшла заява, у якій остання просила слухати справу за її відсутності, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.

05 лютого 2025 року на електронну пошту суду від представника позивача Недоступ Т.В. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Вказана заява була обґрунтована тим, що відповідачем здійснено частково оплату основної суми заборгованості на рахунок КП БМР «БЦТМ», а відтак сума заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування за період з 01.11.2017 р. по 01.02.2025 р. складає 10 616, 00 грн. Тому, позивач просить зменшити розмір позовних вимог в частині стягнення основної суми заборгованості та стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування за період з 01.11.2017 р. по 01.02.2025 р. в розмірі 10 616,00 грн. В іншій частині позовних вимог залишити без змін, а саме, стягнути з відповідача суму за період з 01.11.2017 р. по 07.02.2022 р., на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 1 623,87 грн., та три відсотки річних в сумі 532,96 грн., з 01.01.2024 р. по 21.11.2024 р., на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 95,64 грн., та три відсотки річних в сумі 25,81 грн. та стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

05 лютого 2025 року в порядку ст. 49 ЦПК України судом прийнято до розгляду клопотання представника позивача про зменшення розміру позовних вимог.

05 лютого 2025 року відповідач в судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 20 березня 2025 року на 10 год. 30 хв.

Відповідач, в судове засідання, призначене на 20 березня 2025 року о 10 год. 30 хв. повторно не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, у відповідності до вимог ЦПК України, правом на подання відзиву у встановлені судом строки не скористався, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що по особовому рахунку № НОМЕР_3 , відкритому на ім`я відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , утворилася заборгованість за період з 01.11.2017 по 01.11.2024 за послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування в розмірі 14702,88 грн. (а.с. 3-4); відповідно до розрахункової відомості суми основного боргу, 3% річних та інфляційних нарахувань за спожиті послуги теплопостачання за відповідачем утворилася заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 1623,87 грн, та три відсотки річних в розмірі 532,96 грн за період з 01.11.2017 по 07.02.2022 та заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 95,64 грн та три відсотки річних в розмірі 25,81 грн за період з 01.01.2024 по 21.11.2024 (а.с. 5-7).

02 липня 2024 року ОСОБА_1 , видано свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі №758 спадкової справи № 9/2023. Спадщина, на яку видано дане свідоцтво складається з кімнати в гуртожитку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8).

Також, згідно витягу з Державного реєстру речових прав відповідач ОСОБА_1 є власником кімнати АДРЕСА_1 . (а.с. 9).

Згідно відповіді на запит з відділу обліку та моніторингу інформацію про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . (а.с. 24).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем в добровільному порядку було здійснено частково оплату основної суми заборгованості, тому позивач зменшив розмір позовних вимог в частині стягнення основної суми заборгованості (а.с. 33-40).

Отже, встановлено, що відповідач отримує послуги із постачання теплової енергії та абонентського обслуговування, які були надані позивачем КП БМР «Білоцерківтепломережа».

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Принципом цивільного судочинства є диспозитивність, яка полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом (ст. 13 ЦПК України).

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлене договором або законом.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкових територій - це господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц).

Суд приходить до висновку, що у сторін спору є фактичні договірні відносини згідно яких позивач КП БМР «Білоцерківтепломережа» надавав відповідачу послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідача від обов`язку здійснювати своєчасно оплату за надані послуги.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 09.07.2010 № 2479-VІ, органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 6 згаданого вище Закону, передбачено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення.

Частиною 2 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Плата за комунальні послуги (централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води) здійснюється за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому порядку тарифами та вноситься щомісячно.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з центрального опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки.

Згідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами відсутній чинний договір про надання житлово-комунальних послуг, однак, відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , отже суд вважає доведеним, що відповідачу надавалися послуги із постачання теплової енергії та абонентського обслуговування, що підтверджується розрахунковим листом абонента по особовому рахунку № НОМЕР_3 , який закріплений за відповідачем (а.с. 3-4).

З огляду на це, відповідач, як власник квартири, в якій були отримані послуги із постачання теплової енергії та абонентського обслуговування, мав обов`язок оплатити позивачеві їхню вартість, однак, як встановлено судом, оплату не здійснював, в результаті чого виникла заборгованість.

Стосовно вимог позивача в частині стягнення з відповідача суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних та 3% річних суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача також суму за період з 01.11.2017 р. по 07.02.2022 р., на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 1 623,87 грн., та три відсотки річних в сумі 532,96 грн., з 01.01.2024 р. по 21.11.2024 р., на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 95,64 грн., та три відсотки річних в сумі 25,81 грн.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат.

Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг підлягають задоволенню.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст.ст.133, 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 13, 81, 141, 263, 264-265, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування в розмірі 10 616,00 грн. (десять тисяч шістсот шістнадцять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» суму за період з 01.11.2017 р. по 07.02.2022 р., на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 1 623,87 грн., та три відсотки річних в сумі 532,96 грн., з 01.01.2024 р. по 21.11.2024 р., на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 95,64 грн., та три відсотки річних в сумі 25,81 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (стаття 285 ЦПК України), яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», , місцезнаходження: 09109, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Мережна, будинок 3.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено та підписано 20 березня 2025 року

Суддя Г. О. Рижко