ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року

м. Харків

справа № 632/1568/24

провадження № 22-ц/818/1273/25

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 жовтня 2024 року в складі судді Кузьменко С.Л.,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 пені за несплату аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у шлюбі з відповідачем народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб розірвано 26.10.2023. На підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2023 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, починаючи з 21.02.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач рішення суду не виконував, аліменти не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 48 006,75 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця від 02.08.2024, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несплату аліментів за лютий 2023 року, починаючи з 21.02.2023 по червень 2023 року у сумі 48 006,75 грн.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несплату аліментів за період з 21 лютого 2023 року по червень 2023 року у сумі 11 902,50 грн .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн .

Рішення обґрунтовано тим, що позови довела, що заборгованість зі сплати аліментів, за період з 21.02.2023 по червень 2023 року, виникла з вини відповідача після набрання рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області законної сили, що останнім не спростовано. Також, судом першої інстанції зроблено перерахунок пені за прострочення сплати аліментів та сума неустойки (пені) за період з 21.02.2023 по червень 2023 року та визначена сума у розмірі 11902,50 грн, що не перевищує загальну суму заборгованості за аліментами.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції невірно зробив розрахунок, що призвело до постановлення незаконного рішення.

Згідно з частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 26.10.2023 рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області (а.с.9-11).

На підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2023 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 21.02.2023 і до досягнення дитиною повноліття (13,14).

Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів на підставі виконавчого листа № 632/222/23 від 07.07.2023, наданого Первомайським відділом ДВС у Лозівському районі Харківської області від 02.08.2024 за номером 163/15 (далі - розрахунок), доведено, що відповідач рішення суду не виконував, аліменти не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 48 006,75 грн. за несплату аліментів, починаючи з 21.02.2023 по липень 2024 року (а.с.8).

Звертаючись до суду з позовом позивачка у своїх вимогах просила суд стягнути з відповідача пеню за несплату аліментів за період з 21.02.2023 року по червень місяць 2023 року у сумі 48 006,75 грн.

ОСОБА_1 надано розрахунок згідно якого загальна сума пені за несплату аліментів Комаровим становить (лютий місяць 2023 року: 793, 50 грн. *1%*559=4435, 67 грн.)+(березень місяць 2023 року: 2777, 25 *1%* 528=14663, 88 грн. )+(квітень місяць 2023 року: 2777, 25*1%*498=13830, 71 грн.) )+(травень 2023 року: 2777, 25*1%*467=12960, 76 грн.)+ (червень 2023 року: 2777, 25*1%*437=12136, 58 грн. Сума пені за несплату аліментів за лютий місяць 2023 року, починаючи з 21.02.2023 року по червень місяць 2023 року становить 58 027, 61 грн.

Проте сума, яку позивачка просить суд стягнути з відповідача не співпадає з періодом за який позивачка просить суд стягнути грошові кошти, оскільки 48 006,75 грн є загальною сумою за період 21.02.2023 по липень 2024 року.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) зазначено, що положення Цивільного кодексу України(далі -ЦК України) субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Водночас стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Встановлено та не заперечується сторонами, що розрахунком заборгованості зі сплати аліментів на підставі виконавчого листа № 632/222/23 від 07.07.2023, наданого Первомайським відділом ДВС у Лозівському районі Харківської області від 02.08.2024 за номером 163/15 (далі - розрахунок), доведено, що відповідач рішення суду не виконував, аліменти не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 48 006,75 грн. за несплату аліментів, починаючи з 21.02.2023 по липень 2024 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується й апеляційний суд, виходив з того, що відповідач на час звернення до суду з позовом мав заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується відповідними доказами, наявними в матеріалах справи. Оскільки обов`язок зі сплати аліментів не виконаний та протермінований, а тому у позивачки виникло право на стягнення пені за несвоєчасне виконання аліментних зобов`язань.

Колегія суддів, перевіривши та проаналізувавши розрахунок пені, здійснений позивачкою, та здійснений судом першої інстанції вважає, що такі розрахунки не є точними.

Позивачкою та судом першої інстанції правильно використано формулу розрахунку розміру пені за місячним платежем, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16ц (провадження № 14-616цс18).

Також, обчислюючи розмір неустойки (пені), позивачка та суд першої інстанції виходили із розміру заборгованості по аліментам, який визначений державним виконавцем у розрахунку заборгованості від 02.09.2024 з 21.02.2023 по липень 2024, проте кількість днів за період за який ОСОБА_1 просить стягнути пеню складає 121 день, тобто з 21.02.2023 по 21.06.2023, оскільки датою стягнення аліментів визначено рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2023 21 число відповідного місяця.

Таким чином суд апеляційної інстанції зазначає свій розрахунок.

2023 рік

лютий 2023 (21.02.2023 21.06.2023) 793,5 грн *1%*121 = 960,13

березень 2023 (21.03.2023 21.06.2023) 2777,25 грн *1%*93 = 2582,84

квітень 2023 (21.04.2023 21.06.2023) 2777,25 грн *1%*62 = 1721,89

травень 2023 (21.05.2023 21.06.2023) 2777,25 грн *1%*32 = 888,72

червень 2023 (21.06.2023 21.06.2023) 2777,25 грн *1%*1 = 2777,25

З огляду на наведений розрахунок пеня за прострочення аліментів за період з 21 лютого 2023року по 21 червня 2023 року становить 8930,83 грн.

Станом на 21.06.2023 утворилась заборгованість по сплаті аліментів у загальному розмірі 11902,50 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, зробленим державним виконавцем від 02.09.2024.

Таким чином сума пені за зазначений період є меншою ніж сума заборгованості за аліментами.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судова колегія встановила, що позов розглянутий у межах позовних вимог та заявленого позивачкою періоду стягнення. Оскільки апеляційний суд не може погіршити положення позивачки за її апеляційною скаргою, підстави для стягнення пені у меншому розмірі, відповідно до наведеного вище розрахунку відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зазначене доводить необґрунтованість доводів апеляційної скарги, тому апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а рішення суду належить залишити без змін.

Підстав для перерозподілу судових витрат не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374,375, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П.Пилипчук