2-о/465/162/25
У Х В А Л А

про відмову в відкритті провадження у справі

10.03.2025 м.Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Ванівський Ю.М. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту перебування на утриманні та спільного проживання на час смерті,-

встановив:

27.02.2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні та спільного проживання на час смерті.

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства України, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (окрім тих, що визначені ч.1 ст. 315 ЦПК України),від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 07.08.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії так як факт перебування на утриманні померлого годувальника підтверджено довідкою від 31.07.2024 року №43, виданою Товариством з обмеженою відповідальністю, що не відповідає вимогам Порядку №22-1.

Крім того, з рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.12.2024 року №62 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено в переході на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 закону України №1058, у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів заявниці про факт сумісного проживання з годувальником на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за однією адресою.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: -факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; -встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.

Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Аналогічні за змістом висновки щодо встановлення факту викладені в постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19 (провадження № 61-1128св20), від 27 серпня 2020 року у справі № 201/1935/20 (провадження № 61-8149св20), від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19 (провадження № 61-872св21), від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20) , від 22.06.2022 року у справі № 205/6338/21 (провадження№ 61-19306св21) та від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23).

Зі змісту заяви вбачається, що метою звернення заявниці до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні та спільного проживання на час смерті є призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

За таких обставин, оскільки з заяви вбачається спір про право, суд вбачає підстави для відмови у відкритті провадження у справі в порядку окремого провадження, та роз`яснює заявникові можливість звернутися до суду в відповідними вимогами в порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що існує спір про право, та відповідно до частини 4 ст. 315 ЦПК України є підстави для відмови у відкритті провадження.

Керуючись ст.ст. 293, 315 ЦПК України,-

постановив:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту перебування на утриманні та спільного проживання на час смерті.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя Ванівський Ю.М.