КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7945/2025
У Х В А Л А

17 березня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Кашперської Т.Ц., суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А., вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року щодо відмови в поновленні процесуального строку, відмови у залученні до участі у справі третьої особи, яка заявляє самостійній вимоги на предмет спору та відмови у прийнятті зустрічного позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено в поновленні пропущеного процесуального строку, відмовлено у залученні до участі у справі як третьої особи, що заявляє самостійні вимогу на предмет спору та відмовлено в прийнятті його зустрічного позову. Не погоджуючись із даною ухвалою, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 11 лютого 2025 року засобами електронного зв`язку через систему "Електронний суд" подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Для вирішення питання щодо можливості відкриття апеляційного провадження з суду першої інстанції було витребувано цивільну справу, яка 10 березня 2025 року надійшла до Київського апеляційного суду.

Вирішуючи питання щодо прийняття апеляційної скарги до провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 353 ЦПК України встановлено вичерпний перелік ухвал, на які подаються апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Разом із тим, ухвала щодо відмови в залученні до участі у справі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, в цьому переліку відсутня.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина 2 статті 353 ЦПК України).

Нормами цивільного процесуального законодавства не передбачено право на апеляційне оскарження окремо від рішення суду ухвали щодо відмови в залученні до участі у справі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Згідно з пунктом "d" статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоб суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у частині пункті 4 частини п`5 статті 357 ЦПК України.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 , що подана представником ОСОБА_2 , в частині оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року щодо відмови в залученні до участі у справі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, підлягає поверненню заявнику.

Наведені обставини не позбавляють заявника можливості включити заперечення на вказану ухвалу до апеляційної скарги на рішення суду, у випадку такого оскарження.

Керуючись п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , в частині оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року щодо відмови в залученні до участі у справі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.