КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/8486/2025
У Х В А Л А

м. Київ Справа № 755/6476/24

18 березня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Кафідової О.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Катющенко В.П. у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за договором №501275065 грн в сумі 615 803,14 грн та судовий збір в сумі 9 237,05 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 28 лютого 2025 року відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Також в апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить суд звільнити її від сплати судового збору, у випадку неможливості звільнення від сплати судового збору відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування вимог вказаної заяви апелянт зазначає, що відповідач у зв`язку з введенням воєнного стану та військової агресії Російської Федерації втратила роботу, та не отримує доходів тимчасово.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи клопотання відповідача щодо звільнення та відстрочення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вказане клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше, як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Отже, порядок відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від сплати судового збору встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Так, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ "Kniat v. Poland" від 26.07.2005, Рішення ЄСПЛ "Jedamski and Jedamska v. Poland". Від 25.07.2005).

Таким чином, основною умовою для відстрочки суми сплати судового збору є тяжкий майновий стан особи, що звертається до суду, який вона повинна довести поданими письмовими доказами.

Звертаючись із клопотанням про відстрочення або звільнення від сплати судового збору зазначенівідповідачем ОСОБА_1 обставини не можуть вважатися достатньою підставою для розстрочки від сплати судового збору або ж звільнення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України, за видачу судами документів, у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом справляється судовий збір.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону визначено розмір ставки судового збору за подання апеляційної на рішення суду, а саме 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги у даній справі, обраховується, виходячи з тієї суми судового збору, яка підлягала сплаті при поданні відповідного позову у цій справі - 9 237 грн. 05 коп.

Отже, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року становить 13 855 грн. 57 коп. (9 237 грн. 05 коп. х 150 %).

Проте, при подачі апеляційної скарги відповідачем на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року, не було долучено до скарги квитанції про сплату судового збору.

Крім того, згідно вимог ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно вимог ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення було ухвалене 21 січня 2025 року. Дата складання повного тексту рішення не зазначена.

В матеріалах справи міститься довідка Дніпровського районного суду м. Києва про доставку електронного документу, зокрема, копії рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року відповідачу, яка датована 21 січня 2025 року. (а.с.107)

Апеляційна скарга на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року була подана відповідачем ОСОБА_1 28 лютого 2025 року, тобто з пропуском строку для подання апеляційної скарги.

Проте, в апеляційній скарзі апелянт не просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року та не надає обґрунтованої заяви про поновлення вказаного строку.

Відповідно до вимог ст. 357 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог статті 356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, постановляє ухвалу про залишення її без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

За наведених обставин, суд пропонує апелянту усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду оригіналу документу про сплату судового збору на суму 13 855 грн. 57 коп. за реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Солом.р-н/22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 22030101 та/або належні та допустимі докази на підтвердження звільнення апелянта від сплати судового збору, та обґрунтовану заяву про поновлення, визначеного в ст. 354 ЦПК України, тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року.

Керуючись ст.ст. 356, 357 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Катющенко В.П. у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали у визначений строк, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: