Рішення

ІмЕНЕм УкрАїни

справа № 521/18614/24

провадження № 2/521/1576/25

24 лютого 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Тарасюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 28 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальнісю «МІЛОАН» та відповідачем укладено Договір про споживчий кредит № 101698519.

Позивач вказує, що 29 липня 2021 року згідно умов Договору відступлення прав вимоги №05Т ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 101698519 від 28 лютого 2021 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. 24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Пінг-Понг» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит № 101698519 від 28 лютого 2021 року.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором № 101698519 від 28 лютого 2021 року у розмірі 22900 (двадцять дві тисячі дев`ятсот) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок, судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, відповідно до якої просить суд позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за відсутності сторони позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 28 лютого 2021 року в Особистому кабінеті на офіційному веб- сайті Товариства з обмеженою відповідальнісю «МІЛОАН» ОСОБА_1 подала Заявку на отримання кредиту № 101698519.

Відповідно до умов Кредитного договору, відповідач до укладення Договору отримала проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилася з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору.

Таким чином, відповідач уклала Договір про споживчий кредит № 101698519 від 28 лютого 2021 року з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 8000 грн.

29 липня 2021 року згідно умов Договору відступлення прав вимоги №05Т ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за Кредитним договором № 101698519 від 28 лютого 2021 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача.

24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Пінг-Понг» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит № 101698519 від 28 лютого 2021 року.

Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 статті 205 ЦК України, визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Стаття 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони з належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами Договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Статтями 1054, 1055 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін.

Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів.

Згідно зі ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст.1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст.1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримала повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 22900 (двадцять дві тисячі дев`ятсот) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5484 (п`ять тисяч чотириста вісімдесят чотири) гривні; заборгованість за відсотками становить 17416 (сімнадцять тисяч чотириста шістнадцять) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок; заборгованість за комісією становить 0 (нуль) гривень; заборгованість за пенею становить 0 (нуль) гривень.

Відповідач не надала суду доказів повернення кредитних коштів позивачу або первісному кредитору, доказів відсутності заборгованості за укладеним кредитним договором.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 22900 (двадцять дві тисячі дев`ятсот) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок.

Статтею 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок, що підтверджується платіжною інструкцією №270 від 30 жовтня 2024 року.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень, на підтвердження чого надав договір №43657029 про надання правової допомоги від 07 серпня 2024 року, додаткову угоду №101698519 до Договору №43657029 про надання правової допомоги від 30 вересня 2024 року, детальний опис робіт (наданих послуг) від 30 вересня 2024 року, акт №101698519 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 30 вересня 2024 року, платіжну інструкцію №779 від 30 жовтня 2024 року.

Оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, то вказані суми судового збору та витрат на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 261, 526, 530, 635, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1082 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд -

Вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» (07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симони Петлюри, буд. 21/1, , IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК» МФО: 300346) заборгованість за Кредитним договором № 101698519 від 28 лютого 2021 року у розмірі 22900 (двадцять дві тисячі дев`ятсот) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» ((07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симони Петлюри, буд. 21/1, , IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК» МФО: 300346) 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок в рахунок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» ((07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симони Петлюри, буд. 21/1, , IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК» МФО: 300346) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк

24.02.25