СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/2062/25
ун. № 759/285/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 про надання строку на примирення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 (адреса для листування: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року представник позивача ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Відповідачем подано клопотання про надання строку на примирення, терміном три місяці.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа №442/6319/16-ц,/ постанова від 30.05.2019р.

Наявність наміру для примирення лише в одного подружжя без згоди на це іншого подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення.

Примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом.

Тому, суд не вбачає підстав для надання подружжю строку для примирення з огляду на категоричне заперечення щодо примирення зі сторони позивача.

Беручи до уваги категоричне заперечення позивача щодо надання строку на примирення подружжю. 17.03.2025 року представник позивача подав клопотання про пришвидшення розгляду справи, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, заява про надання строку на примирення є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст.24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення, суд вважає, що надання такого строку на примирення буде суперечити ст.24 Сімейного кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.24, 55, 56, 11 СК України, ст.ст.258, 259, 260, 268, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про надання строку на примирення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 (адреса для листування: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Петренко

'