ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 627/591/24
Номер провадження 22-ц/818/221/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 27 червня 2024 року в складі судді Каліберди В.А. у справі № 627/591/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позов мотивовано тим, що він навчається на першому курсі першого «Бакалаврського рівня вищої освіти, денного відділення Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця. Його батько ОСОБА_1 працює, отримує заробітну плату за основним місцем роботи, проте матеріальної допомоги йому не надає.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_1 аліменти на його користь у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення ним навчання але не більше як до досягнення 23 років.

19 червня 2024 року ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у фіксованій сумі в розмірі 1600 грн.

Зазначав, що він має на утриманні дружину та неповнолітнього сина, який має проблеми зі здоров`ям.

Він працює в сільському господарстві та отримує невеликий дохід, який має сезонний характер.

Вказував, що у 2019 року йому проведено операцію, у зв`язку з чим здоров`я його погіршилось, що вплинуло на його майновий стан.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 27 червня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - з 16 травня 2024 року до закінчення навчання в Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця, однак не більше ніж до досягнення ОСОБА_2 23 років.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_2 здобуває вищу освіту, навчається на денній формі, а тому, виходячи з положень статті 199 СК України та враховуючи обставини по справі, доходів та стан здоров`я відповідача, позовні вимоги підлягають задоволенню.

13 липня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 на вказане судове рішення подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована відсутністю підстав для стягнення аліментів.

Позивачем не надано доказів необхідності додаткових коштів у зв`язку з навчанням, оскільки наразі зайняття проходять дистанційно та не потребують додаткових витрат.

Вказував, що на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 , розмір його доходу не є значним, у зв`язку з чим він не має можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі.

Також, зазначав, що йому було видалено щитоподібну залозу, що призвело до необхідності здійснення значних витрат на лікування.

19 серпня 2024 року ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що відповідачем не надано доказів неможливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судовим рішенням.

ОСОБА_1 працює в ФГ «Колос», є його засновником, стабільно отримує дохід та відповідно має можливість сплачувати аліменти.

Крім того, в суді першої інстанції відповідач не заперечував щодо сплати 1600 грн в місяць та відповідно 19200 грн в рік, що, виходячи з задекларованого ним доходу за 2023 рік відповідає 1/4 його доходу (64175 грн/4).

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 27 червня 2024 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Відповідно до довідки Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця № 124/02 від 17 квітня 2024 року ОСОБА_2 навчається у Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця та є студентом першого курсу першого «Бакалаврського» рівня вищої освіти факультету фінансів і обліку на денній формі здобуття вищої освіти, термін навчання до 30 червня 2027 року (а. с.10).

Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб ОСОБА_2 зареєстрований разом з ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 11)

28 квітня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладено шлюб, в якому у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася спільна дитина ОСОБА_4 (а. с.37, 38).

Відповідно до виписки з медичної карти № 44/2019 від 24 жовтня 2022 року ОСОБА_4 має діагноз: акомодаційна астенопія на фоні міопії середнього ступеня обох очей (а. с.39).

Також з копій виписок із медичних карт стаціонарного хворого № № 14712 та 15744 вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в період з 02 грудня 2019 року по 13 грудня 2019 року та з 03 березня 2020 року по 13 березня 2020 року (а. с.44-45).

Згідно з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року ОСОБА_1 в І кварталі 2023 року від ФГ «Колос» отримав 48 000 грн дивідендів; 2 квартал - відсутня інформація про доходи; в ІІІ кварталі 2023 року від ФГ «Колос» отримав дохід в розмірі 20 093,44 грн за надання земельної частки (паю) в лізинг, оренду або суборенду, а також дивіденди в розмірі 21600,00 грн; в ІV кварталі відповідачем отримано дивіденди в розмірі 26400 грн, а також нараховано доходу в розмірі 68 093,44 грн (а. с. 50).

У частині 1 статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями частини 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріально допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленумом Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу.

Встановивши, що ОСОБА_2 навчається у Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця, потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги, а ОСОБА_1 який працевлаштований, має можливість надавати сину таку допомогу, та в суді першої інстанції фактично не заперечував проти задоволення цієї вимоги, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання дитини для продовження нею навчання.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , від якого має сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також перебуває на його утриманні.

Також, відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 15744 ОСОБА_1 має захворювання післяопераційний гіпотиреоз, тяжка форма, стадія субкомпенсації; метаболічна кардіоміопатія; симптоматична артеріальна гіпертензія; дисліпідемія; дисциркуляторна енценфалопатія І-ІІ ст. Також, відповідно до вказаної виписки відповідач близько 7-8 років страждає на тиреотоксикоз, середнього ступеня тяжкості; у грудні 2019 року проведено оперативне лікування - тиреоїдектомія. Приймає L-тироксин 150 мкг/добу. Госпіталізований для обстеження та лікування.

Між тим, визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції зазначеним обставинам належної оцінки не надав, а тому дійшов помилкового висновку про можливість ОСОБА_1 надавати допомогу сину, що продовжує навчання у визначеному позивачем розмірі.

Оцінивши усі надані сторонами докази, враховуючи матеріальне та сімейне становище відповідача, стан його здоров`я, судова колегія вважає, що стягненню з відповідача підлягає 1/7 частина усіх його доходів щомісячно на користь позивача, що є достатнім та обґрунтованим розміром аліментів, який відповідатиме засадам розумності та справедливості.

Доводи ОСОБА_1 що наразі навчання проводитися дистанційно, у зв`язку з чим підстави для стягнення аліментів відсутні є необґрунтованими та не звільняють його від обов`язку надавати допомогу сину під час його навчання у ВНЗ.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, рішення суду підлягає зміні шляхом зменшення розміру аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 1/4 до 1/7 усіх доходів відповідача щомісячно.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання апеляційної скарги відповідачем сплачено 1816,80 грн ( а.с. 63).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів позивачі звільнені від сплати судового збору.

Зважаючи, що позов ОСОБА_2 задоволено частково (на 57,14%), то з відповідача на користь держави мало бути стягнуто 1211,20 х 57,14% = 692,08 грн. Між тим, оскільки апеляційна скарга задоволена частково (42,86%), то ОСОБА_1 має бути компенсовано 1816,80 х 42,86% = 778,68 грн.

Зважаючи, що на позивача, який звільнений від сплати судового збору, покладається більша сума судових витрат, на підставі частини 10 статті 141 ЦПК України відповідачу за рахунок держави має бути компенсовано 778,68 - 692,08 = 86,60 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 27 червня 2024 року змінити.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на його утримання з 1/4 частини до 1/7 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - з 16 травня 2024 року до закінчення навчання в Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця, однак не більше ніж до досягнення ОСОБА_2 двадцяти трьох років.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 86 (вісімдесят шість) грн 60 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 10 березня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук