Справа № 530/360/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

12.03.2025 року м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючої судді Ситник О.В., за участі секретаря судового засідання Стрілець Л.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Зіньків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 подану її представником адвокатом Каралаш В.М. до Опішнянської селищної ради Полтавської області про встановлення факту належності особі документу, про визнання права на земельну частку( пай), -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Каралаш В.М. звернулася до суду з позовом до Опішнянської селищної ради Полтавської області про встановлення факту належності особі документу, про визнання права на земельну частку (пай), у якому просить встановити факт належності ОСОБА_1 Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0288463 ,зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 63 від 20.05.1997 року на ім`я ОСОБА_1 " та визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) на землю, яка перебувала в колективній власності КСП «Маяк» в розмірі 7.10 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) згідно Сертифіката на право на земельну частку ( пай) серії ПЛ № 0288463,зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 63 від 20.05.1997 року.

В обґрунтування позову позивачка ОСОБА_1 вказує, що вона протягом липня 1990 року - квітня 1997 року проживала у с. Човно- Федорівці Зіньківського району Полтавської області та працювала різноробочим у КСП Маяк на території Човно - Федорівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області ,будучи членом даного КСП і відповідно до Указу Президента України Про порядок паювання земель ,переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 08.08.1995 № 720/95 мала право по закону на земельну частку (пай). Підтвердити трудові відносини між позивачем та КСП Маяк не представляється можливим у зв`язку із втратою трудової книжки. З метою отримання інформації щодо видачі позивачу Сертифіката про право на земельну частку (пай) 29.04.2024 року скеровано адвокатський запит до відділу з питань земельних ресурсів, кадастру та екологічної безпеки виконавчого комітету Опішнянської селищної ради Полтавського району Полтавської області . У відповідь на адвокатський запит 30.04.2024 року Опішнянською селищною радою надано інформацію про те, що Сертифікат не видавався, відповідно до інформації наданої ГУ Держгеокадастру у Полтавській області у Книзі видачі сертифікатів зареєстровано Сертифікат №63 від 20.05.1997 ,серія ПЛ № 0288463 на ім`я ОСОБА_1 ", підпис про отримання відсутній, в примітці значиться відмітка про виключення із членів КСП, протокол №3 від 29.03.2000 року . Окрім того, вказано на те ,що Державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_1 не видавався. Отже факт реєстрації Сертифіката у книзі видачі сертифікатів під № 63 від 20.05.1997 року, що видавався на підставі розпорядження голови Зіньківської РДА від 09.04.1997 року № 131,серії ПЛ № 0288463 виготовленого на ім`я ОСОБА_1 , вказує на наявність її прізвища ,ім`я, та по батькові у списку громадян-членів КСП Маяк у додатку до державного акту на право колективної власності на землю, що розташована на території Човно- Федорівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області . Тому позивач набула право на земельну частку ( пай). Враховуючи вищевикладене позивач позбавлена можливості реалізувати своє майнове право у праві власності на земельну ділянку шляхом виділення земельної частки ( паю) в натурі (на місцевості), враховуючи вищевикладене позивач позбавлена можливості реалізувати своє майнове право у праві власності на земельну ділянку шляхом виділення земельної частки ( паю) в натурі ( на місцевості) , тобто втрачений правовстанолюючий документ , а саме Сертифікат на право на земельну частку пай , та і в ньому мається технічна помилка у написанні її по - батькові, а тому вона змушена звернутись до суду із даним позовом .

13.02.2025 року ухвалою судді Зіньківського районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі та призначено судове засідання на 12 березня 2025 року ( а.с. 21-22).

В процесуальний строк сторона відповідача Опішнянської селищної ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому прохав в задоволені позову відмовити в повному обсязі, у зв`язку із тим, що відсутні причини та не підтверджено доказами які б вказували на помилковість напису по батькові позивача при складанні чи друкуванні списку громадян членів КСП ,які мали право на отримання земельних часток (паїв) із земель колишнього КСП проте сертифікати на право на земельну частку ( пай) ними не були отримані. Представником позивача не надано підтверджуючих документів та належних доказів про належність особі правовстановлюючого документа ,а саме: Сертифікату № 63 від 20.05.1997 року серії ПЛ № 0288463 на ім`я ОСОБА_1 , вважає твердження позивача надуманими та безпідставними, позивачем не доведено перебування в членах КСП Маяк, не підтверджено факту отримання підприємством Державного акту на право колективної власності на землю та внесення позивача до списку громадян членів КСП, просив застосувати строк позовної давності ( а.с.30-33).

В судове засідання сторона позивача надали заяву про розгляд справи у їх відсутність ( а.с. 54) , просили позовні вимоги задоволити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь -якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що позивачем по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.10,13) ,яка з 1990 року була прийнята в члени КСП Маяк Зіньківського району Полтавської області та працювала телятницею ,а з 1996 року працювала дояркою ,та вибула з членів КСП Маяк 10.04.1997 року .

Членство та трудова діяльність позивачки у КСП Маяк Зіньківського району Полтавської області підтверджується архівною довідкою від 10.03.2025 року № 47 ( а.с.49) та копією довідки про трудову діяльність ( а.с.52-53).

При складанні списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 6 від 18.12.1995 року, позивачка була включена до даного списку за № 63, що підтверджується копією списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства Маяк Зіньківського району ( а.с.42-46).

Відповідно до інформаційного листа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області вбачається, що державний акт на право колективної власності на землю серія ПЛ №6 виданий КСП Маяк, зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №1 від 18.12.1995 року ,проект поділу за №5 розпайованих земель, реформованого КСП Маяк у місцевому фонді документації із землеустрою не обліковується; у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай),що видаються Зіньківською РДА по КСП Маяк за № 63 зареєстровано сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0288463 від 20.05.1997 року на ім`я ОСОБА_1 . Також у книзі наявний запис про виключення громадянки зі списку відповідно до протоколу № 3 від 29.03.2000 рішення загальних зборів. Вищезазначений сертифікат у відділі не виявлено. Вартість земельної частки ( паю) становить - 35395 грн ( а.с.38).

Відповідно до довідки Опішнянської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 30.04.2024 року № 294 вбачається, що сертифікат та державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_1 не видавався ( а.с.15).

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку(пай)мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу ,сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу є рівними.

Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" зазначено: п. 1.2 паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

П. 6 передбачено, що у разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Пленумом Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (Постанова № 7 від 16.04.2007 року) постановлено: п. 24 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК).

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 ( 720/95 ) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899 (із змінами) - право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Крім того, Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (стаття 13) також передбачається можливість наявності нерозподіленої земельної ділянки та невитребуваної земельної ділянки. Зокрема, нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження.

Відповідно до ЗУ "про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту інтересів власників земельних часток паїв , а також застосування адміністративної процедури у сфері земельних відносин - у разі якщо до 01 січня 2028 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.

Зазначені норми передбачають право осіб, яким належить право на земельну частку (пай), та їх спадкоємцям отримати земельні ділянки в натурі до 01 січня 2028 року; виділення таких земельних ділянок здійснюється сільськими, селищними або міськими радами. Відтак саме селищна рада повинна здійснити заходи щодо відновлення права позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 на момент видачі державного акту КСП Маяк 18 грудня 1995 році була його членом та включена до списку громадян - членів КСП, який є додатком до нього, а отже має право на земельну частку (пай), що підтверджується реєстрацією Сертифіката на земельну частку пай Серії ПЛ /№ 0288463 від 20.05.1997 року на ім`я ОСОБА_1 " та зареєстровано у книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку пай що видаються Зіньківською РДА по КСП "Маяк" за № 63 , як вказує позивачка даного Сертифікату у неї немає в наявності , також про те, що Сертифікат не виявлено підтверджує в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Полтавській області у повідомленні на запит суду за клопотанням сторони позивача , тому позов є обґрунтованим.

Посилання представника відповідача на застосування строку позовної давності суд оцінює критично оскільки враховує той факт, що ОСОБА_1 на момент видачі державного акту КСП Маяк 18 грудня 1995 році була його членом та включена до списку громадян - членів КСП, який є додатком до нього ( а.с.42-46), а Сертифікат серії ПЛ № 0288463 був виготовлений на ім`я ОСОБА_1 " ,але на даний час він втрачений ,отже право ОСОБА_1 на земельну ділянку (пай) виникло з моменту отримання КСП «Маяк» державного акта на право колективної власності на землю, у якому вона вказана як така, що має право на земельну частку(пай),що підтверджується додатком до цього державного акта, у якому вона значиться під № 63. З цього часу вказане право позивача не оспорювалось та припинено не було.

Відповідно до пункту 6 «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України правила цього Кодексу щодо позовної давності стосуються тільки тих позовів, строк пред`явлення яких, встановлений попереднім законодавством, не сплив до01 січня 2004 року. Якщо ж строк позовної давності закінчився до зазначеної дати, то до відповідних відносин застосовуються правила про позовну давність, передбачені ЦК Української РСР 1963 року.

Згідно зі статтею 71 ЦК Української РСР 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до статті 75 ЦК Української РСР позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін.

Статтею 76 ЦК Української РСР передбачено, що перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Згідно зі статтею 80 ЦК Української РСР закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» має на увазі форму захисту шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту).

Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права.

Враховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, слід дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене.

Таким чином, оскільки право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай), це право є непорушним, строк на його реалізацію законодавством не встановлено, а відтак воно підлягає захисту без обмеження строком позовної давності.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року в справі № 181/257/19.

Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 мала право на отримання земельної частки (паю) колишнього КСП « Маяк », розташованої на території Опішнянської селищної ради Полтавського району Полтавської області, оскільки була включена до списку пайовиків, але у списку громадян - членів КСП, який є додатком до державного акта №6 її по батькові зазначено як ОСОБА_2 , замість вірного ОСОБА_3 на підставі якого було видано і сертифікат серії ПЛ № 0288463. ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком її записано ОСОБА_5 ( а.с. 13) , ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 14) у Списку до Державного акту на право колективної власності на землю Серія ПЛ № 6 по КСП Маяк під /№ 63 зазначено ОСОБА_1 ( а.с. 39-46) , відповідно до матеріалів російсько-українського словника власних імен ОСОБА_7 , 2009к. філол. н., Інститут української мови НАН України (Київ)УДК 811.161.2.373.У матеріалах (літери АК) запропоновано переклади поширених в офіційному вжитку власнихімен, їхніх рівноправних варіантів, тих, що мають певні функціонально-стилістичні обмеження,скорочених і зменшувально-пестливих похідних. Наведено чоловічі й жіночі форми імен по батькові,форми кличного відмінка в українських іменах, їхніх варіантах і в похідних.«Російсько-український словник власних імен людей» укладено як додаток до кількатомного«Російсько-українського словника». Нині йде робота над доповненням, доопрацюванням івиправленням відповідно до сучасних лінгвальних вимог четвертого видання «Російськоукраїнського словника», уперше опублікованого в трьох томах за редакцією І. К. Білодіда Інститутом мовознавства ім. О. О. Потебні АН УРСР 1968 р. У попередніх виданнях найпоширеніші офіційніімена людей були введені до загального реєструЕвстафе,й см. Евста,фий.

Евста,фий, иевич, иевна и фьевич, фьевна; разг. Евстафе,й, е,евич, е,евна; произв.

Оста,п, Ста,фа, Ста,ша ОСОБА_8 , -е, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , -ію, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , -ію, ОСОБА_14 , ОСОБА_13 ; разг. ОСОБА_15 , -ію, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; произв. ОСОБА_18 , -у, ОСОБА_19 ,-ю, СташкоO, -у.Евста,фия; произв. Ста,фа, Ста,ша ОСОБА_11 , -є, ОСОБА_13 , -є; произв. СтаOха, -о, СтаOся, -ю, тобто враховуючи вище зазначене можна взяти до уваги невірний переклад з російської мови на українську або ж перекрученими у документах ОСОБА_1 , але воно є ідентичним до " ОСОБА_2 " .

На даний час внести зміни до вищезазначеного сертифікату неможливо, а для подальшого розпорядження земельною ділянкою позивачу необхідно встановити, що сертифікат на право на земельну частку( пай) серії ПЛ № 0288463 ,який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 63 від 20.05.1997 року на ім`я ОСОБА_1 дійсно належить ОСОБА_1 .На даний час відсутня можливість здійснити відповідне виправлення в сертифікаті, оскільки згідно ахрівної довідки №48 від 10.03.2025 року КСП "Маяк" був реорганізований в СБК "Маяк", та в подальшому в ТОВ "Агро-Маяк" ( а.с.50).

Враховуючи те, що сертифікат на земельну частку (пай) у позивача ОСОБА_1 відсутній, але вона була включена в список пайовиків, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Керуючись ст. ст. 5,10, 12, 13, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.328,329 ЦК України, ст.ст.71,75 ,76,80 ЦК Української РСР (1963 року), Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Указом Президента України від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» суд, -

вирішив:

1 Позовну заяву ОСОБА_1 подану її представником адвокатом Каралаш В.М. до Опішнянської селищної ради Полтавської області про встановлення факту належності особі документу, про визнання права на земельну частку( пай) - задовольнити.

2. Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 сертифіката на право на земельну частку ( пай) Серії ПЛ № 0288463 ,зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 63 від 20.05.1997 року на ім`я ОСОБА_1 .

3. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 право, на земельну частку (пай) на землю, яка перебувала у колективній власності КСП Маяк, розміром 7,10 в умовних кадастрових гектарах ,без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0288463, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 63 від 20.05.1997 року.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області О.В. Ситник