Справа № 737/1011/24
Провадження № 2/750/900/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Косенка О.Д.,

секретар Дудка Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кашуби Миколи Олексійовича до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа: Приватний нотаріус Тимощук Віталій Олександрович про визнання права власності та стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2024 року ОСОБА_1 (далі Позивач) в особі представника адвоката Кашуби Миколи Олексійовича, звернулася до Куликівського районного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі Відповідач) про визнання права власності та стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що є дружиною ОСОБА_2 , який перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ в Чернігівській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.05.2022 у справі № 620/17817/21 Відповідача зобов`язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 у сторону підвищення та здійснити виплату.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 у справі № 620/7270/23 Відповідача зобов`язано провести з 30.11.2022 нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання судових рішень Відповідачем здійснено перерахунки пенсії і пенсія ОСОБА_2 виплачувалася у збільшеному розмірі. Різниця у розмірі раніше отримуваної та перерахованої пенсії, яка була нарахована, але через відсутність бюджетного фінансування не виплачена становить 302 305 грн.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та на час подачі позову заборгованість з недоотриманої за життя померлого пенсії у розмірі 302 305 грн Позивачу не виплачена, у зв`язку з чим, просить стягнути заборгованість на свою користь.

Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 20.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання з викликом учасників справи.

Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 20.12.2024 справу направлено за підсудністю до Деснянського районного суду, ухвалою якого від 21.01.2025 її розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10.02.2025.

У підготовче судове засідання сторони та третя особа не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без участі їх представників.

Ухвалою суду від 10.02.2025 підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 10.03.2025.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що проти задоволення позову він заперечує.

Відповідач просив провести підготовче засідання у справі без участі його представника. Вказав, що відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам його сім`ї, які повинні звернутися за виплатою пенсії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою пенсії в установлений строк, сума пенсії, що належала пенсіонеру входить до складу спадщини. Відповідач звертає увагу, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом спадщину Позивача складають не грошові кошти, а право вимоги по заборгованості по пенсії. Також Відповідач зазначає, що з наданих Позивачем свідоцтв про право на спадщину, які видані приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Тимощук В.О., вбачається, що заявником прийнято в спадщину виключно нерухоме майно. Нотаріусом не визначено за Позивачем право на недоодержані кошти, згідно з рішеннями Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.05.2022 та від 04.08.2023.

Представники Позивача, Відповідача та третьої особи до початку судового засідання справи подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є дружиною - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 05.01.1975 серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про смерть від 03.01.2024 серії НОМЕР_2 (а.с. 14, 15).

ОСОБА_2 був пенсіонером МВС України, мав право на перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.05.2022 у справі № 620/17817/21 Відповідача зобов`язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 у сторону підвищення та здійснити виплату (а.с. 20-25).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 у справі № 620/7270/23 Відповідача зобов`язано провести з 30.11.2022 нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. з урахуванням раніше виплачених сум (а.с. 26-28).

На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року по справі № 620/17817/21 Відповідачем було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019 відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» від 24.06.2021 № 33/45-984, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року по справі № 620/7270/23 Відповідачем було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та відновлено з 30.11.2022 нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Приватним нотаріусом Тимощуком Віталієм Олександровичем було заведено спадкову справу №25/2024 після померлого ОСОБА_2 , спадкодавцем за законом є Позивач (а.с. 41-81).

03 жовтня 2024 Приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Тимощуком В.О. зроблено запит до Відповідача про надання інформації щодо нарахованих, але не виплачених пенсій, субсидій, заборгованостей та інших виплат на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 11).

Відповідач 09.10.2024 надав відповідь на запит, у якій з посиланням на ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» повідомив, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, які мають право на пенсію за цим Законом і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до спадщини і виплачуються тим членам сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Батьки, і дружина (чоловік), які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, проте такі суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Відповідач також зазначив, що різниця пенсії на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.05.2022 (по справі 620/17817/21) за період з 01.12.2019 по 31.07.2022 склала 282 965 грн 57 коп., та на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 (по справі № 620/7270/23) сума доплати за період з 30.11.2022 по 31.10.2023 склала 19 339 грн 47 коп. Також у відповіді з посиланням на ст. 52 КАС України вказано на необхідність звернення Позивача до суду для заміни сторони судового процесу на стадії виконання рішення суду правонаступником (а.с. 13).

Отже загальна різниця пенсії, що відлягала виплаті і залишилася недоодержаною у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 становить 302 305 грн 04 коп.

З матеріалів спадкової справи № 25/2024, наданої Приватним нотаріусом Тимощуком В.О. на запит Куликівського районного суду, встановлено, що 01.03.2024 Позивач звернулася до третьої особи із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , де б вона не була та з чого б не складалася. Також в заяві указувалося, що на день смерті ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_1 . Іншим спадкоємцями є діти померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 46).

Із заявами аналогічного змісту до третьої особи також звернулися 01.03.2024 ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 (а.с. 47, 48).

27 вересня 2024 року між Позивачем, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір про поділ спадщини, який посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Тимощуком В.О. (а.с. 70-72 зворот).

За умовами договору його сторони дійшли згоди добровільно поділити спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 . При цьому, за змістом п. 2 договору, сторонам нотаріусом роз`яснено, що згідно зі ст. 1278 ЦК України, їхні частки є рівними та складають по 1/3 частці кожному в кожній одиниці спадкового майна.

Сторонами цим договором здійснено розподіл нерухомого та рухомого майна. Розподіл коштів неотриманої за життя ОСОБА_2 заборгованості з пенсійних виплат договором не передбачено. Також указані кошти не зазначені у жодному із виданих нотаріусом спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с. 74 зворот, 79).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та проаналізувавши правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За змістом ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Разом з тим, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV).

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 02.10.2024 за результатами касаційного розгляду справи № 201/11074/23 Верховний Суд зауважив, що аналіз зазначених приписів ст. 46 Закону № 1058-IV, а також подібних за змістом приписів ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» свідчить про те, що в Україні не існувало та не існує жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави в особі її компетентних органів.

Статтею 52 Закону № 1058-IV передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч. 2 ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст.1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується з приписами Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Приписи ч. ч. 2, 3 ст. 52 Закону № 1058-IV, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14.02.2022 у справі № 243/13575/19 зазначив, що тлумачення ст. 1227 ЦК України доводить, що право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (ст. 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. При включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Частиною 2 ст. 81 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Матеріалами справи підтверджується, що Відповідачем здійснено донарахування пенсії ОСОБА_5 на виконання рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.05.2022 у справі 620/17817/21 в розмірі 282 965 грн 57 коп., та від 04.08.2023 у справі № 620/7270/23 в розмірі 19 339 грн 47 коп.

Відповідач не заперечував факт невиплати нарахованих ОСОБА_2 сум пенсії, що підтверджується змістом листа від 09.10.2024 за № 25000-0404-8/6774 та відзивом на позовну заяву, але заперечував наявність у Позивача підстав для отримання вказаних коштів, а тому суд вважає існування заборгованості перед спадкодавцем по нарахованій, але не виплаченій пенсії у розмірі 302 305, 04 грн обставиною, що визнається учасниками справи і не підлягає доказуванню згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі дослідження та оцінки наявних у матеріали справи доказів та аналізу норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку, що указані вище суми нарахованої але не виплаченої пенсії увійшли до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Статтями 1267, 1278 ЦК України передбачено рівність часток у спадщині спадкоємців за законом: частки є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Недотримання цього принципу можливе за домовленістю спадкоємців відповідно до ст. 1267 ЦК України, в ч. 3 якої зазначається: спадкоємці за письмовою угодою між ними можуть змінити розмір частки.

Відповідно до пункту 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК України про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними.

Ураховуючи відсутність заповіту, а також, що між Позивачем, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір про поділ спадщини, у якому не зазначено про розподіл недоотриманих ОСОБА_2 за життя сум заборгованості по пенсійних виплатах, суд доходить висновку, що вони успадкували указані кошти на підставі ст. 1227 ЦК України по 1/3 частині кожен.

Суд відхиляє доводи Відповідача, що Позивач не має права на отримання виплат, оскільки згідно із свідоцтвами про право на спадщину за законом, заявником прийнято виключно нерухоме майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А днем відкриття спадщини є день смерті спадкодавця або день, коли його було оголошено померлим. Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником майна, яке в неї входить, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. В свою чергу згідно приписів ст. 1296 ЦК України, отримання свідоцтва про прийняття спадщини є правом спадкоємця а не обов`язком, а відсутність свідоцтва не є підставою для позбавлення права власності на спадщину.

Отже свідоцтво про право на спадщину не є правовстановлюючим документом, а тому не може бути беззаперечним доказом наявності або відсутності у спадкоємця права на певне спадкове майно.

Також суд не погоджується із висновками Відповідача, що у даному випадку право на отримання пенсійних виплат після смерті ОСОБА_2 має бути реалізоване Позивачем шляхом звернення до суду із заявою про заміну померлого правонаступником.

Так, наявність підстав для правонаступництва у спірних відносинах та можливість заміни стягувача у виконавчому провадженні у зв`язку зі смертю позивача (стягувача) безпосередньо пов`язане із наявністю відкритого виконавчого провадження. Натомість матеріали справи не містять відомостей про передачу судових рішень про стягнення на користь ОСОБА_2 виплат на примусове виконання.

Крім того, висновки щодо розгляду спорів, які стосуються виплати недоодержаних сум пенсії та соціальних виплат в порядку цивільного судочинства за позовом спадкоємця до органу пенсійного фонду, неодноразово висловлені Великою Палатою Верховного Суду, в тому числі, у постанові від 26.06.2019 у справі № 284/252/17, а також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду.

Ураховуючи відповідне законодавче регулювання та судову практику, а також беручи до уваги необхідність дотримання критерію ефективності у правовідносинах щодо захисту осіб, що наділені правом отримання нарахованих, але неодержаних за життя особи сум соціальних виплат, суд вважає, що питання отримання права на такі виплати у даному випадку не може бути вирішене за правилами статей 52, 379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.

Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 28.11.2023 у справі № 420/244/20, від 05.12.2023 у справі № 420/18164/21 та від 15.12.2023 у справі № 805/2628/18-а.

Отже суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення на користь Позивача 1/3 частини недоотриманих за життя ОСОБА_2 сум пенсії, що становить: 100 768,35 грн.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги в частині визнання за Позивачем права власності на пенсію у порядку спадкування.

Так, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (п. 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на порушника.

Велика Палата неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа та характеру його порушення, невизнання або оспорення.

Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови ВП ВС від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 06.04.2021 у справі № 925/642/19).

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Як вбачається із змісту заяв по суті справи між Позивачем та Відповідачем не вбачається спору про право власності не недоотримані суми пенсії.

Крім того, згідно з наведеними вище у судовому рішенні нормами спадкового законодавства та усталеною судовою практикою, належним способом захисту порушених прав позивача у даному випадку буде саме стягнення коштів на користь Позивача.

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови ВП ВС від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц, від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20).

Отже суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині визнання за Позивачем права власності на недоотриману за життя ОСОБА_2 пенсію у порядку спадкування необхідно відмовити.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, з Відповідача підлягають стягненню на користь Позивача визначені законодавством та фактично понесені витрати по оплаті судового збору.

Згідно з п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір за ставкою 1% ціни позову. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 023,06 грн, що відповідає 1% ціни позову.

Також на виконання ухвали суду від 13.01.2025 про залишення позовної заяви без руху, Позивачем сплачено судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 1 226,20 грн.

Оскільки позовна вимога майнового характеру задоволена судом на 1/3, то з відповідача на користь Позивача підлягає стягненню у відшкодування судового збору 1 007,68 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В задоволенні вимоги немайнового характеру судом відмовлено, тому сплачений за неї судовий збір має бути покладений на Позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на пенсію в порядку спадкування задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області (Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця П`ятницька, 83-А ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер реєстраційної картки платника податків: НОМЕР_3 ) заборгованість по нарахованій, але не виплаченій ОСОБА_2 пенсії у розмірі 100 768,35 грн (сто тисяч сімсот шістдесят вісім) гривень 35 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 1 226 (одну тисячу двісті двадцять шість) гривень 20 копійок у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення небуло вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олег КОСЕНКО