УХВАЛА

10 березня 2025 року

м. Київ

справа № 144/691/23

провадження № 61-2881ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши касаційну скаргу приватного підприємства «Антарис-Агро» на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 24 січня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 22 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Антарис-Агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Теплицька селищна рада Гайсинського району Вінницької області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, та зустрічним позовом приватного підприємства «Антарис-Агро» до ОСОБА_1 , Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області про визнання недійсним рішення сільської ради про затвердження проекту землеустрою та передачу у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства,

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2025 року Іващенко В. М., який діє у порядку самопредставництва ПП «Антарис-Агро», через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 24 січня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 22 травня 2024 року у зазначеній вище справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки постанову Вінницького апеляційного суду прийнято 22 травня 2024 року, а касаційну скаргу подано 06 березня 2025 року, тобто поза межами строку, передбаченого процесуальним законом.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що заявник звертався до Верховного Суду із касаційними скаргами, проте ухвалами Верховного Суду від 17 липня 2024 року та 03 лютого 2025 року касаційні скарги повернуто. Заявник зазначає, що вчасно подавати процесуальні документи йому заважало відключення електроенергії.

На переконання заявника, зазначене є достатньою підставою для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана в межах строку на касаційне оскарження.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень постанову Вінницького апеляційного суду прийнято 22 травня 2024 року та забезпечено надання загального доступу 27 травня 2024 року.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 390 ЦПК України (в редакції чинній на час прийняття постанови апеляційного суду) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Положеннями частини другої статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (частина третя статті 27 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини у рішеннях від 09 листопада 2004 року в справі «Науменко проти України», від 18 січня 2005 року в справі «Полтораченко проти України» та від 08 листопада 2005 року в справі «Тімотієвич проти України».

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Суд установив, що 20 червня 2024 року заявник подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначені судові рішення та спрямувати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

17 липня 2024 року Верховний Суд постановив ухвалу, згідно з якою повернув касаційну скаргу заявнику (провадження № 61-9015ск24).

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалу Верховного Суду постановлено 17 липня 2024 року та забезпечено надання загального доступу 18 липня 2024 року.

В матеріалах касаційного провадження № 61-9015ск24 міститься повідомлення про доставлення електронного листа, яким підтверджується вручення ОСОБА_2 , який діє від імені ПП «Антарис-Агро», та ПП «Антарис-Агро» та копії ухвали Верховного Суду від 17 липня 2024 року - 19 липня 2024 року.

30 липня 2024 року заявник повторно подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ті самі судові рішення (провадження № 61-11313ск24).

16 вересня 2024 року Верховний Суд постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення її недоліків десятиденний строк із дня вручення копії цієї ухвали(провадження № 61-11313ск24).

03 жовтня 2024 року заявник засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду, а 05 жовтня 2024 року сформував у системі «Електронний суд» заяву про усунення недоліків касаційної скарги.

03 лютого 2025 року Верховний Суд постановив ухвалу, згідно з якою повернув касаційну скаргу заявнику (провадження № 61-11313ск24).

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалу Верховного Суду постановлено 03 лютого 2025 року та забезпечено надання загального доступу 11 лютого 2025 року.

В матеріалах касаційного провадження № 61-11313ск24 міститься повідомлення про доставлення електронного листа, яким підтверджується вручення ОСОБА_2 , який діє від імені ПП «Антарис-Агро», та ПП «Антарис-Агро» та копії ухвали Верховного Суду від 03 лютого 2025 року - 11 лютого 2025 року.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Крім того, в матеріалах касаційного провадження № 61-11313ск24 міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яким підтверджується вручення ОСОБА_2 , який діє від імені ПП «Антарис-Агро», копії ухвали Верховного Суду від 03 лютого 2025 року - 22 лютого 2025 року.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє (частина сьома статті 272 ЦПК України).

У постановах Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі № 756/10191/20 (провадження № 61-10617св21), від 05 вересня 2022 року у справі № 697/2360/21 (провадження № 61-4902св22), від 14 вересня 2022 року у справі № 200/21749/17 (провадження № 61-4826св22), від 19 жовтня 2022 року у справі № 404/3219/16-ц (провадження № 61-4960св22) та від 06 лютого 2023 року у справі № 752/6869/21 (провадження № 61-9292св22) зазначено висновок, що питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Верховний Суд у постанові від 08 січня 2025 року у справі № 295/4031/24 (провадження № 61-13846св24) зазначив: «застосування аварійних відключень електроенергії, тривала відсутність електропостачання також не можуть бути обґрунтованими підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки заявником не надано жодних доказів з приводу об`єктивної неможливості направлення скарги в установлений законом строк із цієї підстави».

У зв`язку з наведеним вище, заявнику слід направити на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із наведеними причинами пропуску такого строку з 19 липня 2024 року по 30 липня 2024 року, з 12 лютого 2025 року по 06 березня 2025 року та надати докази на їх підтвердження.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємства «Антарис-Агро» на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 24 січня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 22 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Антарис-Агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Теплицька селищна рада Гайсинського району Вінницької області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, та зустрічним позовом приватного підприємства «Антарис-Агро» до ОСОБА_1 , Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області про визнання недійсним рішення сільської ради про затвердження проекту землеустрою та передачу у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький