ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року

м. Харків

справа № 629/4827/24

провадження № 22-ц/818/1352/25

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Свистуна Андрія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2024 року в складі судді Мицик С.А.,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив зменшити розмір аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2022 року з нього стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_2 у розмірі частини від заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на особу відповідного віку до закінчення навчання в навчальному закладі «Регіональний механіко-технологічний центр професійної освіти Харківської області» у разі продовження навчання - до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років. Судовим наказом Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.06.2024 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини його заробітку, щомісячно, але не ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Вказав, що наразі він є військовослужбовцем, крім дітей на його утриманні перебуває матір, яка є пенсіонеркою та потребує матеріальної допомоги. В зв`язку з чим просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання дітей з 1/4 на 1/6 частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття..

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Розмір аліментів, стягнутих за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2022 у справі №199/5349/22 з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - змінено, визначено розмір аліментів, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи із дня набрання цим рішенням суду законної сили, до закінчення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання в навчальному закладі «Регіональний механіко-технологічний центр професійної освіти Харківської області», у разі продовження навчання- до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років.

Розмір аліментів, стягнутих за судовим наказом Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.06.2024 року у справі № 629/3158/24 з ОСОБА_1 користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - змінено, визначено розмір аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання цим рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення обґрунтовано тим, що після видання у червні 2024 року судом наказу про стягнення аліментів та неповнолітню дитину, позивач сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі половини його доходу. Крім дітей на утриманні позивача перебуває непрацездатна матір. Зазначене свідчить про зміну його матеріального стану, що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів у заявленому у позові розмірі. Такий розмір аліментів не є надмірним та є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, здатний забезпечити гідний рівень життя, а також повноцінний розвиток дітей, водночас, не ставитиме позивача у скрутне матеріальне становище.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на не повне дослідження обставин справи просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не доведено погіршення свого матеріального стану. Усталена судова практика свідчить, що потреба платника аліментів утримувати другу дитину не може бути підставою для погіршення становища першої дитини. Відповідач є військовослужбовцем та отримує заробітну плату за постійним місцем роботи, що свідчить про наявну у нього можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчатись.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 просить відмовити в задоволені апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та безпідставними.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Рішення суду оскаржується лише в частині задоволення позову про зменшення розміру аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_2 , тому в іншій частині не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2022 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_2 у розмірі частини від заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на особу відповідного віку до закінчення навчання у навчальному закладі «Регіональний механіко-технологічний центр професійної освіти Харківської області» у разі продовження навчання до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років, починаючи стягнення з 08.08.2022 року(а.с.20). З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що за змістом вказаного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2022 року у справі № 199/5349/22 «Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Правом надання відзиву на позов відповідач не скористався та до суду не надав будь-яких доказів на спростування позовних вимог». «Доказів того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, або має на утриманні малолітніх дітей чи непрацездатних осіб, до суду не надано».

Судовим наказом Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.06.2024 року по справі №629/3158/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини його заробітку, щомісячно, але не ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття (а.с.19).

На підтвердження потреби у наданні матеріальної допомоги матері пенсійного віку позивачем надані копії: паспорту, ідентифікаційного номеру, витягу з реєстру територіальної громади щодо місця реєстрації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; свідоцтва про народження позивача, свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 24-29).

Згідно довідки в/ч НОМЕР_1 від 05.05.2024 року №2412, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 28.01.2021 року по теперішній час (а.с.11).

Згідно копії звіту про здійснені відрахування та виплати регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 04.07.2024 року за період з квітня 2024 року по червень 2024 року ОСОБА_1 отримав дохід в розмірі 27154,40 грн.(а.с.70).

Згідно копії довідки «Українського державного університету залізничного транспорту» №31 від 01.11.2024 року ОСОБА_2 навчається на факультеті інформаційно-керуючих систем та технологій УкрДУЗТ на умовах повної компенсації витрат університету на навчання згідно з двохстороннім договором №16-1-003 від 11.03.2023 року (а.с.80 - 83).

Відповідно до судового наказу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.06.2024 року по справі №629/3158/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини його заробітку, щомісячно, але не ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття.

Судова колегія вважає що суд правильно встановив характер спірних правовідносин та застосував до них норми матеріального права що їх регулюють.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу ( ст. 201 СК України).

Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання.

Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо).

Тому, можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі.

Однак обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання, тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частинами 1, 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

При цьому стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Утримання інших осіб впливає на матеріальне становище утримувача.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З урахуванням наявності на утриманні позивача окрім повнолітнього сина ОСОБА_2 , на утримання якого стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його доходів ще і доньки ОСОБА_4 , на утримання якої також стягнуто, наявності обов`язку надавати матеріальну допомогу непрацюючій матері, судова колегія погоджується з висновком суду про доведеність позивачем підстав для зменшення розміру раніше призначених аліментів на утримання повнолітнього сина.

Сімейним кодексом передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Тому при перегляді рішення апеляційної інстанції також враховує наявність у матері дитини , яка продовжує обов`язку надавати їй матеріальну допомогу.

Згідно копії довідки «Українського державного університету залізничного транспорту» №31 від 01.11.2024 року ОСОБА_2 навчається на факультеті інформаційно-керуючих систем та технологій Українському державному університеті Залізничного транспорту на умовах повної компенсації витрат університету на навчання згідно з двохстороннім договором №16-1-003 від 11.03.2023 року ( а.с. 80 82).

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством, проте при викладені резолютивної частини помилково зазначив назву навчального закладу в якому ОСОБА_2 не навчається.

Відповідно до п.1,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування даного судового рішення, проте рішення суду належить змінити, виключивши з резолютивної частини найменування навчального закладу.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Підстави для перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» відсутні.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 грудня 2024 року в частині задоволення позову про зменшення розміру аліментів на повнолітню дитину змінити.

Виключити з резолютивної частини рішення посилання на назву навчального закладу, а саме «Регіональний механіко-технологічний центр професійної освіти Харківської області».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук