Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/1495/2025 Справа № 646/1219/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року м. Харків

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Богдан М.В., вивчивши матеріали цивільної справи №646/1219/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Червонозаводського районного суду м.Харкова про відшкодування моральної шкоди,-

встановив:

В провадження Комінтернівського районного суду м. Харкова, на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 03.03.2025 року про визначення підсудності, надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до Червонозаводського районного суду м. Харкова про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.03.2025 року задоволено заяву про самовідвід судді Курганникової О.А., та вищевказану цивільну справу передано до канцелярії суду для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2025 справу передано для розгляду судді Богдан М.В.

Дану справу, я, як суддя, не можу розглядати і вимушена заявити самовідвід з таких підстав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану незаконними діями судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Благої Ірини Сергіївни, з якою я знайома особисто.

Вважаю, що розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Червонозаводського районного суду м. Харкова про відшкодування моральної шкоди є таким, що може викликати сумнів у моїй неупередженості або об`єктивності під час прийняття будь-якого рішення у справі за поданою заявою.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Такий же обов`язок на суддю покладено також ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Главою 1 ЦПК України, зокрема у ч. 1 ст. 10 цього Кодексу, визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При розгляді заяв про відвід судом врахована позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Білуха проти України», в якому зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя неупередженість або безсторонність у даній справі.

За об`єктивним критерієм - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Жодний факт, яким виявляється навіть підозра в упередженості або необ`єктивності судді у розгляді справи, не повинен мати місця.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України.

За таких умов винесення будь-якого рішення у даній справі може викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Богдан М.В.

Частина 1 ст. 39 ЦПК України передбачає, що з підстав, зазначених у статтях 36,37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч. 1 та 9 ст. 40 ЦПК).

З огляду на те, що розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Червонозаводського районного суду м. Харкова про відшкодування моральної шкоди, може викликати сумнів у моїй неупередженості або об`єктивності, я вимушена заявити самовідвід, який слід задовольнити.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 259, 260 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву про самовідвід судді Богдан Марини Володимирівни, як головуючого у справі, за позовною заявою ОСОБА_1 до Червонозаводського районного суду м. Харкова про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Червонозаводського районного суду м. Харкова про відшкодування моральної шкоди - передати до канцелярії суду для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -М. В. Богдан