Справа № 209/1495/24
Провадження № 2/209/73/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Рябухи Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання батьківства і стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

11.03.2024 позивач ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , про визнання батьківства і стягнення аліментів. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем по справі ОСОБА_2 вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_3 ,

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданого 12 лютого 2014 року, Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, відомості про батька дитини записано відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України - ОСОБА_4 , про що зроблено відповідний запис № 189.

Після народження сина, стосунки позивача з відповідачем припинилися, дитина проживає разом з матір`ю та повністю перебуває на утриманні останньої. Відповідач не допомагає матеріально утримувати дитину. Позивач просить суд визнати батьківство ОСОБА_2 , відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі від заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, а також судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.09.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

12.11.2024 року Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області було витребувано від Державної прикордонної служби інформацію, щодо перетину кордону України, відповідачем ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

22.01.2025 року до суду надійшла відповідь від Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України, щодо перетинання кордону України зазначеною особою ОСОБА_2 02.02.2019 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 січня 2025 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду на 03 березня 2025 на 10 год. 00 хв.

На електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач та третя особа, що не заявляє самостійних вимог Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, на обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем по справі ОСОБА_2 вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_3 ,

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданого 12 лютого 2014 року, Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, відомості про батька дитини записано відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України - ОСОБА_4 , про що зроблено відповідний запис № 189.

Після народження сина, стосунки позивача з відповідачем припинилися, дитина проживає разом з матір`ю та повністю перебуває на утриманні останньої. Відповідач не допомагає матеріально утримувати дитину.

Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Згідно ст.121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Частиною 2 передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Статтею 128 СК України встановлено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

На підставі досліджених судом письмових доказів встановлено, що державна реєстрація ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проведена відповідно до статті 135 ч.1 Сімейного кодексу України на підставі заяви матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проте належних та допустимих доказів на підтвердження батьківства відповідача по відношенню до дитини матеріали справи не містять та позивачем не надані, клопотання про призначення судово-генетичної експертизи позивачем не заявлено, за таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову у частині визнання батьківства між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , судом не встановлено.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд керується наступними нормами.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181, частиною 1 статті 182 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я і матеріальне становище дитини, стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, які мають суттєве значення. Розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову.

За правилами, встановленими частинами 1 - 3 статті 181 СК, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З огляду на те що батьківство між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не встановлено, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів з відповідача.

На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 180-182, 141,191, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не відомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (49081, м.Дніпро, проспект Слобожанський,15), про визнання батьківства та стягнення аліментів відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту судового рішення 03 березня 2025 року.

Суддя Т.О. Решетник