Справа № 368/255/25
Рішення

Іменем України

"18" березня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

за участю секретаря Назаренко А.І.

позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2

розглянувши під час підготовчого засідання в залі суду м. Кагарлик цивільну справу в порядку загальному позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

позивач просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином двадцяти трьох років, або до закінчення /припинення/ навчання, обґрунтовуючи позов наступним.

З відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 05.09.2003 року до 28.02.2019 року. За час сумісного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син, ОСОБА_3 , що підтверджує копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 видане 06.03.2007 року ВРАЦС Обухівського районного управління юстиції Київської області.

Спільне життя з відповідачем не склалося, і 28 лютого 2019 року за її ініціативи за рішенням Обухівського районного суду шлюб між ними було розірвано, що підтверджує копією рішення суду.

Після розірвання шлюбу між ними, син залишилися проживати з нею, і знаходяться на її утриманні.

Оскільки відповідач по справі добровільно коштів на утримання сина їй не надавав, а тому вона була вимушена за захистом своїх прав звертатися до суду з заявою про винесення судового наказу про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина, що підтверджує копією судового наказу.

І Обухівським районним судом від 29.03.2019 року було винесено судовий наказ, яким стягнуто з відповідача аліменти на її користь на утримання: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

На даний час їхній син досяг повноліття, однак він продовжує навчатися на денній формі навчання в Академії економіки і інновацій в Любліні /WSEI/ на першому курсі. Орієнтовно дата закінчення навчання 31.03.2028 року, що підтверджую копією сертифікату №37109/2024/0 з перекладом навчального закладу, а тому знаходиться і досі на її утриманні.

З усної розмови з відповідачем, вона зрозуміла, що він в добровільному порядку надавати кошти на утримання сина, який продовжує навчання не бажає, а тому вона за захистом свої прав та прав дитини вимушена подавати даний позов до суду.

Відповідач офіційно працює на Київському КПК в місті Обухів. Іншим особам на сьогодні аліменти не сплачує.

Син навчається на денній формі навчання в місті Люблін, республіки Польща, і змоги влаштуватись на роботу так, щоб повністю самостійно утримувати себе на сьогодні не може, а тому кошти на його утримання вкрай потрібні, оскільки крім плати за навчання, потрібно ще й сплачувати кошти за його проживання в гуртожитку.

Її матеріальний та фінансовий стан не дозволяє їй в повному обсязі забезпечити сина усім необхідним, то вона хоче отримувати фінансову допомогу у вигляді аліментів на дитину від відповідача.

Хоч син і досяг повноліття, однак вона піклується про його здоров`я, його фізичний, духовний та моральний розвиток, всіляко сприяю здобуттю освіти, готую його до самостійного життя та повністю його утримує.

Натомість відповідач не піклується про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, не переймається здобуттям освіти, та й у решті решт навіть не допомагає утримувати його матеріально.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 150 (обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини) Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно статті 199 СК України обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання.

Відповідач навіть не бачиться з сином не то, що спілкується чи допомагає матеріально.

Загалом відповідач ніколи навіть на відпочинок сина не повіз і не цікавився чи він в минулому їздив кудись відпочивати чи оздоровлюватися чи ні. І знаючи про те, що син навчається, ні одного разу не надав ні одної гривни для сплати за навчання сина.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка та син, які продовжують навчання.

Відповідач офіційно працює і дохід має, отримуючи непогану заробітну плату. Проживає в приватному будинку в селі, має присадибну ділянку, тримає підсобне господарство і має змогу сплачувати аліменти на утримання сина.

У зв`язку з вище викладеним, вона вимушена просити суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання, повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від всіх видів заробітку щомісяця до досягнення сином двадцяти трьох років, або до закінчення /припинення/ навчання.

В зв`язку з подачею даного позову до суду нею понесено витрати на юридичну допомогу сумі 2000 гривень. Інших судових витрат нею не передбачаються.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав та не заперечув проти їх задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 200 СК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

Суд, вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.09.2003 року по 28.02.2019 року, який 28.02.2019 р. було розірвано рішення Обухівського районного суду Київської області.

Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 досяг повноліття та продовжує навчатися на денній формі навчання в Академії економіки і інновацій в Любліні /WSEI/ на першому курсі. Орієнтовно дата закінчення навчання 31.03.2028 року, що підтверджую копією сертифікату № 37109/2024/0 з перекладом навчального закладу.

За нормою ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 Сімейного Кодексу України).

Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Частиною 1 ст. 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182цього Кодексу.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, однією з обов`язкових обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, є наявність у відповідача можливості надавати таку матеріальну допомогу.

Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Так, при визначенні розміру аліментів, необхідно врахувати матеріальне становище платника аліментів, а також те, що обов`язок утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків, а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Згідно ч.ч.1, 5, 6ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Убачається, що ОСОБА_3 , досягнувши повноліття, продовжує навчання, власного доходу не має.

Встановивши вказані обставини та врахувавши, що відповідач як батько дитини що продовжує навчання має змогу надавати матеріальну допомогу, якої потребує донька, суд прийшов до правильного висновку, що в силу зазначених положень СК України останній зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею двадцяти трьох років.

За таких обставин, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, стан здоров`я платника аліментів, наявність стабільного доходу та враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дітей, суд дійшов висновку про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно на період навчання ОСОБА_3 , однак не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, є справедливим та достатнім з урахуванням наведеного вище.

У відповідності до ч. 1 ст.142 Цивільного процесуального кодексу України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з зазначеним вище, суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 86, 180, 182, 184, 199 СК України ст.ст. 4, 76-89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку починаючи з 19.02.2025 року щомісячно на період навчання ОСОБА_3 , однак не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19.03.2025 р.

Суддя І.І. Шевченко