"05" березня 2025 р.
Справа №489/7557/24
Провадження №2-о/489/30/25
УХВАЛА

05 березня 2025 м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Ставратій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, заінтересована особа ОСОБА_2

встановив.

ОСОБА_1 , через свою представницю адвокатку Іванову Л.М., звернулася до суду з заявою, якою просила суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з 1990 року. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у цивільному шлюбі з померлим ОСОБА_3 , мешкали однією сім`єю та вели спільне господарство. 16 жовтня 1999 вона купила квартиру АДРЕСА_1 . Після купівлі вищевказаної квартири, ОСОБА_3 , продав свою квартиру та з 10.01.2003 зареєструвався в належну їй квартиру АДРЕСА_1 , де вони проживали разом до 13 серпня 2014. У зазначений період, ОСОБА_3 виконував обов`язки голови ОСББ «Херсонське шосе, 38». 12 жовтня 2007 вона з ОСОБА_3 придбали будинок АДРЕСА_2 , право власності якого зареєстрували по частки за кожним. З серпня 2016 вона з ОСОБА_3 переїхали проживати у квартиру АДРЕСА_3 , яка належала на праві власності її доньці, ОСОБА_4 , оскільки свою квартиру АДРЕСА_1 , віддали їй для проживання. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Вона, як його цивільна дружина, взяла на себе усі зобов`язання та витрати на його поховання. ОСОБА_5 , сина померлого, на похованні батька не було. 29 січня 2024 вона звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, їй було відмовлено та роз`яснено, що відповідно до ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, тобто їй необхідно надати докази, які підтверджують факт проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Від представниці заявниці надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Від представниці заінтересованої особи надійшло клопотання про залишення заяви про встановлення факту без розгляду. Зазначає, що у разі наявності інших спадкоємців, які заперечують щодо прав на спадкування, факт проживання чоловіка та жінки однією сім`єю має встановлюватися судом у позовному провадженні, оскільки наявним є спір про право.

Ухвалою суду від 02.10.2024, заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 23.10.2024, заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового засідання в порядку окремого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Суддя відмовляє в відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Аналогічні за змістом висновки щодо встановлення факту викладені в постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19 (провадження № 61-1128св20), від 27 серпня 2020 року у справі № 201/1935/20 (провадження № 61-8149св20), від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19 (провадження № 61-872св21), від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20).

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем понад п`ять років до часу відкриття спадщини, заявниця посилалася на те, що вона зі спадкоємцем проживала однією сім`єю з 1990 року, вели спільне господарство. Через відсутність доказів цього факту, вона позбавлена можливості оформити спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 .

В якості заінтересованої особи заявниця зазначає ОСОБА_2 , як спадкоємця першої черги (сина померлого).

Разом з тим, 18 грудня 2024 до суду надійшла заява від представниці ОСОБА_5 адвокатки Щербакової А.О. про залучення в якості заінтересованої особи ОСОБА_6 , яка є донькою померлого. Крім того, в мотивувальної частини заяви зазначено, що у родині ОСОБА_7 відсутні особи на ім`я ОСОБА_2 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулися: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його син ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6 і судове рішення у справі впливатиме на спадкові права та обов`язки останніх.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право цивільне, а саме виникнення у заявниці права на спадкування за законом щодо майна померлого спадкодавця, що є окремим предметом доказування, тому з метою захисту порушених прав та інтересів ОСОБА_1 має право звернутись до суду з відповідною заявою в порядку позовного провадження, що дає правові підстави для залишення даної заяви без розгляду.

Керуючись ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, заінтересована особа ОСОБА_2 - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявниці право на подання позову на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНКОПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Повний текст судового рішення складено «05» березня 2025.

Суддя Н.О. Рум`янцева