Справа № 149/3828/23
Провадження №2/149/101/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.03.2025 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Войнаревича М.Г.,

при секретарі Паламарчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ СП "Нібулон", Центру надання адміністративних послуг Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про повернення земельної ділянки, скасування рішення з зобов`язанням вчинити дії,- В С Т А Н О В И В:

22.11.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ СП "Нібулон", Центру надання адміністративних послуг Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про повернення земельної ділянки, скасування рішення з зобов`язанням вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка розміром 4,6946 га, кадастровий номер :02:001:0207, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Уланівської ОТГ Хмільницького району Вінницької області (бувша Великоострожоцька сільська рада Хмільницького району Вінницької області), що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ВН б/н виданого 23 червня 2001 року на підставі рішення 12 сесії 3 скликання Великоострожоцької сільської ради від 7 жовтня 2000 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 37. В 2006 році ОСОБА_1 передала по справі в особі товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством ,,НІБУЛОН," свою земельну ділянку яка їй належить на праві приватної власності в користування без укладення письмово договору, домовившись про те, що в будь який час зможе повернути земельну ділянку, так як з моменту набуття у приватну власність даної земельної ділянки в ОСОБА_1 було відсутнє волевиявлення цивільних прав та обов`язків щодо укладання договорів оренди землі. Дане нерухоме майно перебуває у власності ОСОБА_1 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ВН б/н виданого 23 червня 2001 року на підставі рішення 12 сесії 3 скликання Великоострожоцької сільської ради від 7 жовтня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 37. Також ОСОБА_1 в продовж всього часу нікому не надавала необхідних для укладення договору оренди копію державного акту на земельну ділянку видану на її ім`я, паспорті дані і її ідентифікаційний код, без чого неможливо укласти договір оренди. Дана земельна ділянка була у фактичному користуванні товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством ,,НІБУЛОН" , без укладення письмових правочинів.

В 2014 році до ОСОБА_1 звернулися працівники товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства ,,НІБУЛОН,, з необхідністю підписати документи для отримання нею плати за користування земельною ділянкою надавши якійсь бланки, зміст яких їй був невідомий.

В 2017 році, ОСОБА_1 стало відомо, що 11. 05. 2006 року в с. Великий Острожок Хмільницького району Вінницької області (відповідно до змісту договору) між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством ,,НІБУЛОН,, в особі начальника відділу орендних відносин ОСОБА_2 , яка діяла на підставі довіреності від 4 листопада 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Кургановською В. П., та зареєстрованого в реєстрі за № 1896, було укладено договір оренди землі розміром 4,69 гектара (п. 2. 1 Договору) строком на 10 років (п. 3. 1 Договору), який зареєстрований в Хмільницькому районному відділі Вінницької філії ,,Центр ДЗК,, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20. 07. 2006 року за № 13 та в подальшому 24.04. 2014 році в с. Великий Острожок Хмільницького району Вінницької області (відповідно до змісту) між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством ,,НІБУЛОН,, в особі начальника відділу орендних відносин Бондар Надією Олександрівною, яка діяла на підставі довіреності від 30 січня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Середою О. О., та зареєстрованого в реєстрі за № 110, було укладено договір про внесення змін до договору оренди землі, зареєстрованого в Хмільницькому районному відділі Вінницької філії ,,Центр ДЗК,, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20. 07. 2006 року за № 13. Відповідно до п.3.1 Договір укладено на 20 років. Дана земельна ділянка по даний час знаходиться у фактичному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство „НІБУЛОН,, без установлених законом підстав. ОСОБА_1 не отримує від ТОВ СП „НІБУЛОН,, орендної плату згідно договору оренди та матеріальної допомоги. Оскільки позивачка по справі не зверталася з вимогою про визнання недійсними договору оренди, так як договори не підписувала, умови їх не погоджувала, тож ТОВ СП „НІБУЛОН", безпідставно відмовляє в поверненні їй використовуваної земельної ділянки як власнику цієї земельної ділянки, посилаючись до умов договорів, підписаних невстановленою особою замість ОСОБА_1 - власника земельної ділянки, тому позивачка звернулась до суду з даним позовом, оскільки вважає, що ці ділянки знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав.

Враховуючи вищезазначене, позивачка просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою суду від 23.11.2023 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

27.11.2023 року до суду від представника заявника за дорученням ОСОБА_3 надійшло клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Ухвалою суду від 26.12.2023 року судом було відмовлено у задоволенні клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем.

18.12.2023 року на адресу суду від представника відповідача ТОВ СП „НІБУЛОН,, адвоката Дмитрієвої Т.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що договір оренди землі між позивачем та ТОВ СП „НІБУЛОН,, був укладжений 11.05.2006 року, державна реєстрація якого проведена в Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП "Центр ДЗК", про що в державному реєстрі зроблено запис від 20.07.2006 року за № 13. ОСОБА_1 регулярно отримувала від ТОВ СП „НІБУЛОН,, орендну плату за договором оренди землі. Разом з тим, вважає, що позивачка надає до суду неправдиві відомості стосовно того, що їй не було відомо про наявність договору оренди землі , оскільки отримання орендодавцем ОСОБА_1 орендної плати за договором оренди землі свідчить про визнання орендодавцем договору оренди. Згідно акту прийому передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) від 21.07.2006 за договором оренди від 20.07.2006 за № 13 позивач як власник спірної земельної ділянки передав, а відповідач орендар прийняв спірну земельну ділянку в оренду.

В подальшому, за взаємною згодою позивача та відповідача до договору оренди землі від 11.05.2006 неодноразово вносилися зміни в частині розміру орендної плати, нормативної грошової оцінки земельної ділянки, строку дії договору тощо, а саме: додаткова угода від 22.01.2008, додаткова угода від 20.04.2010, договір про внесення мін від 24.04.2014 договір про внесення змін від 01.08.2015 та договір про внесения мін від 27.09.2017 року.

Відповідно до договору про внесення змін від 24.04.2014 до договору оренди землі від 11.05.2006 п. 3.1 договору викладений в такій редакції «Договір укладено на 20 (двадцять) років», у зв`язку з ним строк дії договору оренди землі від 11.05.2006 був продовжений до 2026 року.

Вказані зміни щодо строку дії договору оренди землі від 11.05.2006 та право оренди спірної земельної ділянки площею 4,6946 га строком дії 20 років були зареєстровані на відповідачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про інше речове право: 6093018, дата державної реєстрації: 19.06.2014, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 3949084 від 22.06.2014, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 22.06.2014 № 23318162 . Також, під час укладання між позивачем та відповідачем договору оренди землі від 11.05.2006, для зазначення в ньому даних позивача, останнім надавалися копії державного акту на право приватної власності на землю, паспорта та ідентифікаційного коду, які зберігаються в архіві відповідача разом із оригіналом примірника даного договору оренди землі, що в свою чергу, спростовує доводи позивача, що вказані документи він відповідачу не надавав. Враховуючи зазначене, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову.

08.02.2024 року до суду від представника позивача адвоката Мироненка В.О. надійшло клопотання про проведення експертизи.

Ухвалою суду від 08.02.2024 року клопотання представника позивача адвоката Мироненка В.О. задоволено. Провадження у справі зупинено та призначено судову почеркознавчу експертизу.

Ухвалою суду від 03.06.2024 року відновлено провадження у справі, оскільки вищезазначена експертиза була не проведена, 07.05.2024 року матеріали справи до суду було повернуто без висновку експертів.

28.08.2024 року до суду від представника позивача адвоката Мироненка В.О. надійшло клопотання про проведення експертизи.

Ухвалою суду від 28.08.2024 року клопотання представника позивача адвоката Мироненка В.О. задоволено. Провадження у справі зупинено та призначено судову почеркознавчу експертизу.

22.11.2024 на адресу суду від Вінницького науково-дослідного експертно-риміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта № СЕ-19/102-24/20141-ПЧ від 08.11.2024 року.

Ухвалою суду від 22.11.2024 провадження у справі відновлено.

Ухвалою суду від 17.12.2024 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Мироненко В.О. не з`явились, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином. 22.01.2025 року представником позивача адвокатом Мироненко В.О. подана заява до суду, у якій він просить розгляд справи провести у його відсутність та відсутність позивачки. Позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити. Позовні вимоги мотивовані тим, що в 2006 році ОСОБА_1 передала відповідачу по справі в особі ТОВ СП ,,НІБУЛОН,, свою земельну ділянку яка їй належить на праві приватної власності в користування без укладення письмово договору, домовившись про те, що в будь який час зможе повернути земельну ділянку, так як з моменту набуття у приватну власність даної земельної ділянки в неї було відсутнє волевиявлення цивільних прав та обов`язків щодо укладання договорів оренди землі. Дане нерухоме майно перебуває у її власності відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ВН б/н виданого 23 червня 2001 року на підставі рішення 12 сесії 3 скликання Великоострожоцької сільської ради від 7 жовтня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 37. Також вона (позивач по справі) в продовж всього часу нікому не надавала необхідних для укладення договору оренди копію державного акту на земельну ділянку видану на ім`я ОСОБА_1 , паспорті дані і ідентифікаційний код, без чого неможливо укласти договір оренди. Дана земельна ділянка була у фактичному користування ТОВ СП ,,НІБУЛОН,, без укладення письмових правочинів.

В 2014 році до ОСОБА_1 звернулися працівники товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства ,,НІБУЛОН,, з необхідністю підписати документи для отримання нею плати за користування земельною ділянкою надавши якійсь бланки, зміст яких їй був невідомий.

В 2017 році, ОСОБА_1 стало відомо, що 11. 05. 2006 року в с. Великий Острожок Хмільницького району Вінницької області (відповідно до змісту договору) між нею ОСОБА_1 та ТОВ СП ,,НІБУЛОН,, в особі начальника відділу орендних відносин Бондар Н.О., яка діяла на підставі довіреності від 4.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Кургановською В. П., та зареєстрованого в реєстрі за № 1896, було укладено договір оренди землі розміром 4,69 гектара (п. 2. 1 Договору) строком на 10 років (п. 3. 1 Договору), який зареєстрований в Хмільницькому районному відділі Вінницької філії ,,Центр ДЗК,, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20. 07. 2006 року за № 13 та в подальшому 24.04.2014 році в с. Великий Острожок Хмільницького району Вінницької області (відповідно до змісту) між мною ОСОБА_1 та ТОВ СП ,,НІБУЛОН,, в особі начальника відділу орендних відносин Бондар Надією Олександрівною, яка діяла на підставі довіреності від 30 січня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Середою О. О., та зареєстрованого в реєстрі за № 110, було укладено договір про внесення змін до договору оренди землі зареєстрованого в Хмільницькому районному відділі Вінницької філії ,,Центр ДЗК,, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20. 07. 2006 року за № 13. Відповідно до п.3.1 Договір укладено на 20 років.

Під час судового розгляду проведено судово-почеркознавчу експертизу, якою підтверджено та встановлено, що підписи у вищевказаних документах від 2006 року виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою, що є безпосереднім підтвердженням, порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Якщо сторона договору в особі ОСОБА_1 не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених нею цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли, тому й в подальшому договір про внесення змін до договору оренди землі від 11. 05. 2006 року, не має юридичної сили, адже нікчемний договір є недійсним разом з усіма його умовами та не створює для сторін зобов`язань, що в ньому закріплені.

В судове засідання представник відповідача ТОВ СП «НІБУЛОН» не з`явились, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином. Надали до суду заяву, у якій просять розгляд справи провести у їхню відсутність. Підтримують свої пояснення у відзиві. Просять суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Представник Уланівської сільської ради подав заяву про розгляд справи без його участі.

Судом встановлено наступні обставини, факти та відповідні їм правовідносини.

На праві приватної власності ОСОБА_1 належить земельна ділянка розміром 4,6946 га, кадастровий номер :02:001:0207, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка розташована на території Уланівської ОТГ Хмільницького району Вінницької області (бувша Великоострожоцька сільська рада Хмільницького району Вінницької області), що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ВН б/н виданого 23 червня 2001 року на підставі рішення 12 сесії 3 скликання Великоострожоцької сільської ради від 7 жовтня 2000 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 37.(а.с.8-9).

З висновку експерта №СЕ-19/102-24/20141-ПЧ від 08.11.2024 року, за результати проведення судової почеркознавчої експертизи вбачається, що підпис в графі «Орендодавець» у договорі оренди землі № 241 від 11.05.2006, укладений, між ОСОБА_1 та ТОВ СП «НІБУЛОН», в особі начальника відділу орендних відносин Бондар Н.О., яка діяла на підставі довіреності від 4 листопада 2005, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Кургановською В. П. та зареєстрованого в ресстрі за № 1896, який зареєстрований в Хмільницькому районному відділі Вінницької філії «Центр ДЗК» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.07.2006 року за № 13, та підпис в графі «Орендодавець» в акті визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 11.05.2006, складений між ОСОБА_1 та ТОВ СП «НІБУЛОН», виконані не гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , a іншою особою з наслідуванням. Вирішити запитання «Чи виконано підпис від імені особи Орендодавця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , від імені якої зазначено підпис у акті прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) від 21.07.2006 року складеному в с. Скаржинці Хмільницького району Вінницької області за договором оренди від 20.07.2006 № 13, який є невід`ємною частиною договору № 241 від 11.05.2006 року, ОСОБА_1 та ТОВ СП «НІБУЛОН» між ОСОБА_1 обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «НІБУЛОН», тією особою, від імені якої він зазначений, а саме ОСОБА_1 чи іншою особою?» не виявилось можливим тому, що при порівнянні досліджуваного підпису та підписів в зразках ОСОБА_1 , не встановлено певного комплексу ідентифікаційних ознак, які були б достатні для будь-якого певного (позитивного або негативного) висновку. Це пояснюється тим, що досліджуваний підпис відрізняється від зразків підписів порівнюваної особи за загальним виглядом, транскрипцією, переважною формою рухів, розміром, напрямом лінії письма, елементи досліджуваного підпису не співставні з елементами підписів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Підпис в графі «Орендодавець» у договорі від 24.04.2014 про внесення змін до договору оренди землі, зареєстрованого в Хмільницькому районному відділі Вінницької філії «Центр ДЗК», від 20.07.2006 за № 13, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ СП «НІБУЛОН», в особі начальника відділу орендних відносин Бондар Н. О., яка діяла на підставі довіреності від 30 січня 2014, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Середою О. О., та зареєстрованого в реєстрі за № 110, виконаний гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 . (а.с. 63-84 Том № 2)

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається в письмовій формі. За частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) зазначено, що: "такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом з цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. В даному позові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що слід відмовити не з підстав застосування наслідків пропуску позовної давності, а з підстав неналежно обраного способу захисту, яким, на думку суддів є усунення перешкод у користуванні належним позивачу майном. Оскільки така вимога останнім не пред`являлася у позові належить відмовити. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновку, висловленого в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15, зазначивши, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено". Отже, як заначено вище, позивачка наголошує на тому, що вона не укладала спірний договір оренди, у зв`язку з чим, представник позивачки звертався до суду з клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи. Відповідно до ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Згідно з п. 1.1. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 N53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 N 144/5), основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Цією експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукопису під впливом будь-яких (природних, штучних) збиваючих факторів; у незвичних умовах або в незвичайному стані виконавця, навмисно зміненим почерком, з наслідуванням почерку іншої особи; визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо). Висновком експерта від СЕ-19/102-24/20141-ПЧ від 08.11.2024 року, за результати проведення судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис в графі «Орендодавець» у договорі оренди землі № 241 від 11.05.2006, укладений, між ОСОБА_1 та ТОВ СП «НІБУЛОН», виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Підтверджено та встановлено, що підписи у вищевказаних документах від 2006 року виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою, що є безпосереднім підтвердженням, порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Якщо сторона договору в особі ОСОБА_1 не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених нею цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли, тому й в подальшому договір про внесення змін до договору оренди землі від 11. 05. 2006 року, не має юридичної сили, адже нікчемний договір є недійсним разом з усіма його умовами та не створює для сторін зобов`язань, що в ньому закріплені.

Отже, встановлені судом обставини справи підтверджують, що спірний договір позивачка ОСОБА_1 не підписувала та, відповідно, з істотними умовами цього договору не погоджувалась, тому спірний договір не є укладеним. Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не пов`язане із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку.

У цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимог про повернення такої ділянки. Отже, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Аналогічний висновок міститься в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97). Отже, власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсності змісту правовідносин, які склалися у зв`язку з фактичним використанням земельної ділянки. Даної правової позиції дотримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 серпня 2020 року у справі № 358/815/17, провадження № 61-40620св18. В зазначеній постанові Верховний Суд вказав, що оскільки встановлені судами обставини справи підтверджують, що спірний договір мати позивача не підписувала та, відповідно, з істотними умовами цього договору не погоджувалась, спірний договір не є укладеним. ВС роз`яснив, що зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не пов`язане із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Суд зауважив, що у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимог про повернення такої ділянки. Оскільки позивач просив усунути перешкоди у користуванні земельної ділянки шляхом зобов`язання відповідача повернути їй земельну ділянку, суд приходить до висновку, що такі вимоги позивача в цій частині є цілком обґрунтованими.

Щодо позиції відповідача про виконання умов спірного договору сторонами, в тому числі отримання позивачкою орендної плати, що свідчить про вчинення правочину, суд зазначає таке.

Згідно ч.1,2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно Закону України "Про оренду землі", що діяв на момент виникнення спірних правовідносин договір оренди земельної ділянки набирав чинності з дня його державної реєстрації, що виключає можливість укладення такого договору шляхом вчинення конклюдентних дій, тому що такий договір не може бути зареєстрований.

У Постанові Верховного суду у складі Пешої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.05.2023 у справі № 357/3155/21 зазначено, що вчинення конклюдетних дій, зокрема отримання орендодавцем орендної плати наданої орендарем, не свідчать про вчинення правочину.

Отже, доводи представника відповідача з приводу отримання орендної плати ОСОБА_1 , не свідчать про укладення спірного договору оренди земельної ділянки. Щодо позовних вимог позивача в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер 13949084 від 22.06.2014 року, щодо підстав виникнення іншого речового права: договір оренди землі, серія та номер: 241/13, виданий 11. 05. 2006, видавник: укладений між Орендодавцем ОСОБА_1 та Орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством ,,НІБУЛОН,, який зареєстрований у Хмільницькому відділі ВРФ ,,Центр ДЗК,, 20. 07. 2005 р., за № 13, договір про внесення змін до договору оренди землі від 11. 05. 2006., серія та номер виданий 24. 04. 2014, видавник: укладений між Орендодавцем ОСОБА_1 та Орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством ,,НІБУЛОН,,. Номер запису про інше речове право: 6093018 від 19. 06. 2014 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 48, то такі вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки як встановлено вище, вищевказаний договір оренди землі є неукладеним, тому саме з цих підстав підлягає скасуванню його державна реєстрація.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права. Оскільки договір оренди землі є неукладеним, тому саме з цих підстав підлягає скасуванню державна реєстрація (записів) договору оренди землі, проведена 22.06.2014 року. З огляду наведеного, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частин 1 та пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача і витрати понесенні останнім за проведення експертизи в розмірі 13371,12 гривень.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. У разі відмови в позові - на позивача. При зверненні до суду з вищевказаними вимогами позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2147,2 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями від 22.12.2023 року. Сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 263-265, 273, 353-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" повернути ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 4,6946 га, кадастровий номер :02:001:0207, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка розташована на території Уланівської ОТГ Хмільницького району Вінницької області (бувша Великоострожоцька сільська рада Хмільницького району Вінницької області), що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ВН б/н виданого 23 червня 2001 року на підставі рішення 12 сесії 3 скликання Великоострожоцької сільської ради від 7 жовтня 2000 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 37.

Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:13949084 від 22. 06. 2014 року, щодо підстав виникнення іншого речового права: договір оренди землі, серія та номер:241/13, виданий 11. 05. 2006, видавник: укладений між Орендодавцем ОСОБА_1 та Орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством ,,НІБУЛОН,, який зареєстрований у Хмільницькому відділі ВРФ ,,Центр ДЗК,, 20. 07. 2005 р., за № 13, договір про внесення змін до договору оренди землі від 11. 05. 2006., серія та номер виданий 24. 04. 2014, видавник: укладений між Орендодавцем ОСОБА_1 та Орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством ,,НІБУЛОН,,. Номер запису про інше речове право: 6093018 від 19. 06. 2014 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 48, зобов`язавши центр надання адміністративних послуг Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, внести відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового прав права.

Стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством "НІБУЛОН", ( МФО 326739, юридична адреса: 54030, Каботажний спуск, 1, вул. Фалеєвська, 96, м. Миколаїв) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2147,20 грн. судового збору, 13371,12 грн. витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду Вінницької області на протязі 30-ти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайло ВОЙНАРЕВИЧ