Номер провадження: 22-ц/813/2080/25
Головуючий у першій інстанції Павлик І. А.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2024 року про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання права відсутнім, визнання договору недійсним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання права відсутнім, визнання договору недійсним та зобов`язання вчинити певні дії.

23 липня 2024 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №522/13915/23 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України (т. 2, а.с. 46-46 зворот).

13 серпня 2024 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2024 року. Апелянт не погоджується із оскаржуваною ухвалою та вважає, що суд першої інстанції належним чином не мотивував свої висновки щодо наявності встановлених законом підстав для зупинення провадження у справі та дійшов помилкових висновків про наявність підстав для зупинення провадження. Апелянт звертає увагу на те, що з метою з`ясування обставин справи судом була вчинена низка процесуальних дій, зокрема, про витребування у сторін та інших осіб доказів на підтвердження/спростування фактів зарахування коштів на картковий рахунок позивача, ідентифікації особи позивача, укладення кредитного договору тощо. На думку апелянта, в матеріалах справи містяться належні, допустимі та достатні у сукупності докази для вирішення спору по суті. З огляду на викладене в апеляційній скарзі, апелянт просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2024 року скасувати та направити цивільну справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. За ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу про зупинення провадження у справі розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2024 року про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання права відсутнім, визнання договору недійсним та зобов`язання вчинити певні дії, було відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

16 жовтня 2024 року через підсистему «Електронний суд» ТОВ «ФК «Кредит-капітал» подали відзив на апеляційну скаргу, в якому просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 9, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що провадження у справі підлягає зупиненню з підстав, визначених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, оскільки обставини щодо викрадення телефону відповідача та укладення з його допомогою договору споживчого кредиту від 02.04.2023 №6500456, за яким у позивача виникли кредитні зобов`язання, не позивачем, а ОСОБА_2 , не можуть бути встановлені судом під час вирішення даної цивільної справи та підлягають встановленню судом у справі № 522/13915/23, проте мають суттєве значення для правильного вирішення даного спору (т. 2, а.с. 46 зворот).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд, погоджуючись із висновками суду першої інстанції та відхиляючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Тлумачення п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19).

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Звертаючись до суду із позовом, свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що 01 квітня 2023 року у вечірній час в нього було викрадено мобільний телефон та 02 квітня 2023 року у період з 00:13: до 03:13:27 за допомогою зазначеного пристрою від його імені було здійснено низку онлайн заявок на отримання споживчих кредитів до макрофінансових організацій та того ж дня на підставі однієї із заяв ТОВ «Мілоан» було схвалено заявку на отримання кредиту та оформлено кредитний договір на отримання грошових коштів у розмірі 10000 грн. У зв`язку із цим, як зазначає позивач, оскільки він не звертався до ТОВ «Мілоан» з метою отримання кредиту, не укладав кредитний договір, не отримував грошові кошти у розмірі 10000 грн, то в ТОВ «Мілоан» відсутнє право вимоги до позивача за кредитним договором №6500456 (т. 1, а.с. 3-4).

На підтвердження своїх доводів позивачем, зокрема, долучено копії витягу з ЄРДР, повідомлення про підозру та обвинувального акту (т. 1, а.с. 26-31). З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 05 квітня 2023 року до відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшли матеріали за вх.Д-293 від 05 квітня 2023 року за заявою гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій він просить здійснити заходи правового характеру до невстановленої особи, яка шахрайським шляхом, скориставшись його персональними даними в застосунку його втраченого мобільного «Дія» оформила онлайн кредит на його ім`я у загальній сумі 39539 грн (т. 1, а.с. 26).

Відповідно до копії обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000211 від 06 квітня 2023 року, стосовно ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 01 квітня 2023 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_2 , яка перебувала разом із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, який належить ОСОБА_1 та його грошових коштів (т. 1, а.с. 30-31). ОСОБА_1 визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні.

На даний час у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа №522/13915/23 за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України (крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану).

Як вже зазначалося вище, зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що обставини щодо викрадення телефону відповідача та укладення з його допомогою договору споживчого кредиту від 02.04.2023 №6500456, за яким у позивача виникли кредитні зобов`язання, не позивачем, а ОСОБА_2 , не можуть бути встановлені судом під час вирішення даної цивільної справи та підлягають встановленню судом у справі №522/13915/23, проте мають суттєве значення для правильного вирішення даного спору (т. 2, а.с. 46 зворот).

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно.

Тобто, преюдиційними фактами, які підлягають встановленню в рамках справи №522/13915/23 та мають суттєве значення для правильного вирішення даного спору, є факт незаконного заволодіння майном, а саме телефоном ОСОБА_1 , до укладення оспорюваного кредитного договору (тобто, до 02 квітня 2023 року), який, у свою чергу, підтверджуватиме доводи позивача у даній справі стосовно відсутності в момент укладення спірного кредитного договору волевиявлення з боку ОСОБА_1 на вчинення такого правочину. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо зупинення провадження у справі, у зв`язку з чим, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України, відхиляючи апеляційну скаргу, залишає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2024 року про зупинення провадження у справі залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький