Справа №701/228/24
Провадження №4-с/701/1/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2025 р. Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - Калієвського І. Д.

за участю секретаря - Байдужої Г.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду с-щі Маньківка скаргу ОСОБА_1 до старшого державного виконавця ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бундєлєвої Олександри В`ячеславівни, стягувача ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання,

В С Т А Н О В И В :

09.01.2025 року до Маньківського районного суду Черкаської області надійшла скарга скаржника до старшого державного виконавця ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бундєлєвої Олександри В`ячеславівни, стягувача ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання.

Скаржник згідно скарги просить суд визнати пропущення строку на оскарження дій державного виконавця з 5 грудня 2024 року по даний час таким що пропущеним з поважних причин та поновити його; звільнити його від сплати судового збору; визнати протиправними дії старшого державного виконавця Бундєлевої О.С. у ВП № 75861158 від 07.11.2024 по встановленню тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощенною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; скасувати постанову старшого державного виконавця Бундєлевої О.С. у ВП № 75861158 від 07.11.2024 про встановлення тимчасового обмеження боржника у правікористування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощенною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії .

Ухвалою суду від 10.01.2025р. поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання та відкрито провадження по справі №701/228/24

Вимоги скарги скаржник обґрунтовує тим, що 5 грудня 2024 року заявнику було вручена поштову кореспонденція яка містила, зокрема постанову старшого державного виконавця Бундєлєвої Олександри В`ячеславівни у ВП №75861158 від 07.11.2024 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. Відповідно до змісту документу вказаної посадової особи вона здійснює дії по виконанню рішення Маньківського районного суду на підставі виконавчого листа №701/228/24 (2/701/157/24) виданого 06.08.2024 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , на утримання дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 10000 грн., щомісячно, починаючи з 22.02.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Зміст документа містить інформацію про наявність заборгованості перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці та посилання на статі 11, 71 Закону України «Про виконавче провадження». Вказана постанова є такою, що підлягає скасуванню, як така що не вмотивована, не ґрунтується на нормах Закону і є такою, що містить корупційну складову (винесена з грубим законодавства, з нехтуванням прав боржника і направлено на протиправний результат в інтересах стягувача). З приводу порушення вимог ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» в частині вмотивованості постанови: на скаржника думку вказана постанова не є мотивованою, так як рішення державного виконавця не містить чіткого та детального пояснення, чому було прийнято саме таке рішення, а не інше. Воно не містить обґрунтування, підстави та докази, на яких базується висновок. Вимога законодавця про обов`язковість мотивованого рішення оформленого у вигляді постанови обумовлено тим, що мотивоване рішення є гарантією забезпечення законності: Мотивоване рішення дозволяє перевірити, чи було рішення прийнято на законних підставах та чи відповідає воно вимогам законодавства; захист прав та інтересів: Мотивоване рішення дає можливість сторонам зрозуміти, чому було прийнято саме таке рішення, та, у разі незгоди, оскаржити його в установленому порядку; запобігання свавіллю: Вимога мотивації рішень запобігає прийняттю необґрунтованих та свавільних рішень. Принцип верховенства права, закріплений у ст. 8 Конституції України, передбачає, що всі рішення державних органів повинні бути законними та обґрунтованими. Це означає, що кожне рішення повинно базуватися на Законі та враховувати всі істотні обставини справи. Практика ЄСПЛ також підтверджує необхідність обґрунтування рішень державних органів. Зокрема, ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що рішення повинні бути достатньо мотивованими, щоб сторони могли зрозуміти причини їх прийняття та ефективно захищати свої права. Старший держаний виконавець Бундєлєва Олександра В`ячеславівна, не виконала вимогу винесення мотивованої постанови, так як 1. проігнорувала наявність переплати у стягненні з нього аліментів, що унеможливлює визначити чи малась на момент винесення постанови заборгованість, яка перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці; 2. проігнорувала наявність наказу МВС №195 від 18.03.2022 (зареєстрованого МЮУ 21 березня 2022 року за №345/37681) яким було встановлено, що під час дії воєнного стану в Україні строк дії дозволів, визначених Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів продовжується на період до 10 днів після припинення або скасування дії воєнного стану в Україні, таким чином винесла постанову виконання якої буде суперечити вимогам законодавства; 3. проігнорувала вимоги норм Закону України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України», згідно ст. 4 якого у період дії воєнного стану громадяни України можуть брати участь у відсічі та стримуванні збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав, застосовуючи власну нагородну зброю, спортивну зброю (пістолети, револьвери, гвинтівки, гладкоствольні рушниці), мисливську нарізну, гладкоствольну чи комбіновану зброю та бойові припаси до неї, та ст. 5 вказаного Закону відповідно до якого цивільні особи не несуть відповідальності за застосування вогнепальної зброї проти осіб, які здійснюють збройну агресію проти України, якщо така зброя застосована на підставі та в порядку, визначених статтями 1, 1-1, 2 і 4 цього Закону; 4. проігнорувала термін на протязі якого здійснювались виконавчі дії по провадженню (рішення вступило в силу 2 жовтня 2024 року, а державний виконавець накладає обмеження вже 7 листопада 2024 року).

Скаржник зазначає, що постанова винесене без урахування того, що в Україні на момент винесення постанови, на даний час і до 7 лютого 2025 року згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" діє військовий стан. Відповідно існує реальна постійна загроза для життя та здоров`я всіх громадян України, зокрема скаржника та його рідних. Стаття 71 Закону України "Про виконавче провадження" дійсно передбачає можливість тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю за наявності заборгованості по аліментах, що перевищує суму платежів за чотири місяці. Стаття 17 Конституції України визначає захист суверенітету і територіальної цілісності України як найважливішу функцію держави та справу всього Українського народу. 3. Закон України "Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України" дозволяє громадянам використовувати власну зброю для відсічі збройної агресії під час воєнного стану. В умовах воєнного стану, коли захист держави є пріоритетом, обмеження права громадянина на використання зброї для захисту України через наявність боргу по аліментах є недоцільним та таким, що суперечить інтересам національної безпеки і не застосовуються. Старший державний виконавець Бундєлева Олександра В`ячеславівна, при винесені постанови нехтує тими обставинами які мала б врахувати при прийнятті рішення, а саме: пріоритетність захисту держави: Захист суверенітету і територіальної цілісності України є найвищим конституційним пріоритетом. В умовах збройної агресії, право громадян на захист зі зброєю в руках є критично важливим; дисбаланс інтересів: обмеження права на захист через майнові зобов`язання створює неприйнятний дисбаланс, де майнові інтереси ставляться вище за безпеку держави та життя її громадян; можливість вжиття інших заходів передбачених законодавством. Скаржник вважає дії державного виконавця щодо винесення постанови про обмеження його права користування мисливською зброєю в умовах воєнного стану неправомірними та такими, що порушують його конституційне право на захист держави, гарантоване статтею 17 Конституції України та Законом України "Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України". Наявна заборгованість по аліментах не є беззаперечною підставою для обмеження його права на захист держави в умовах воєнного стану.Вказана посадова особа ( ОСОБА_4 ) не вперше вчиняє дії які викликають сумнів в її адекватності до тих умов в яких вона працює і може лише знайти пояснення її особистою зацікавленістю у вчиненні неправомірних дій щодо скаржника. Зокрема вона повторно виносить постанову на обмеження йому у можливості використання зброї. Першого разу вона здійснила це в кінці 2022 достовірно знаючи, про те що він являвся військовослужбовцем і перебував в зоні бойових дій, і зі зброєю здійснюю захист Батьківщини. В подальшому вона зняла накладені нею обмеження лише після закриття виконавчого провадження, а не після погашення заборгованості, таким чином вона умисно діяла всупереч вимогам законодавству України, достовірно знаюч,и що виконання накладених нею обмежень може потягнути за собою поранення, і загибель як його так, і інших військовослужбовців. Так діють лише корупціонери, які ставлять свої інтереси вище всього. Одночасно з винесенням постанови про обмеження скаржника в користуванні зброєю старшим державним виконавцем Бундєлєвою Олександрою В`ячеславівною була винесена постанова про обмеження його в праві керування транспортними засобами, при цьому вона діяла достовірно знаючи, що він є інвалідом ІІ групи і періодично використовує автомобіль який є власності його дружини і не може бути обмежений в праві керуванні транспортними засобами у відповідності до ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Слід звернути увагу, що ОСОБА_4 повторно обмежує його у праві на керування транспортними засобами достовірно знаючи, що її дії протиправні і тягнуть значні перешкоди в нормальному способі життя для нього і становлять реальну загрозу його життю та здоров`ю, так як він не може вчасно звернутись для отримання кваліфікованої медичної допомоги до профільних фахівців в медичній галузі яких не має в ні в уманському регіоні ні в прилеглих, зокрема він постійно перебуває на обліку, і отримує систематичну регулярну медичну допомогу в інституті хірургії та траспланталогії ім. Шалімова м. Київ та ГВКЦ ЗР м. Львів. Скаржник звертає увагу суду, що згідно судової практики тимчасове обмеження боржника у праві (наприклад, обмеження виїзду за кордон, чи обмеження у праві користування зброєю) може бути застосоване лише у разі встановлення умисного характеру його дій, спрямованих на невиконання аліментних зобов`язань. Це означає, що боржник свідомо та навмисно не сплачує аліменти, маючи для цього можливість. Під час судового розгляду вважає, що суд має врахувати наявність заборгованості по аліментах сама по собі не є достатньою підставою для застосування обмежень. Суд під час розгляду даної справи повинен дослідити причини виникнення заборгованості та встановити, чи є вони об`єктивними (наприклад, тяжке матеріальне становище, хвороба, втрата роботи), чи суб`єктивними, що свідчать про умисне ухилення Оцінка судом всіх обставин справи: При вирішенні питання про застосування тимчасового обмеження прошу суд врахувати є всі обставини його справи, зокрема: розмір заборгованості біля 40000 грн.; тривалість несплати аліментів - на даний час 3 місяці з моменту вступу в силу рішення Черкаського апеляційного суду, час який сплинув з моменту вступу рішення в силу і до винесення постанови 1 місяць і 5 днів; матеріальний стан боржника відсутність будь якого майна, як джерела доходів, єдине джерело доходів пенсія в розмірі 4980 грн., при встановлені розміру аліментів в сумі 10000 грн. При цьому слід врахувати, що з нього щомісячно в повному обсязі стягується пенсія та всі передбачені пільги за комунальні платежі біля 4000 грн.; наявність у боржника інших утриманців 2 неповнолітніх дітей; наявність у боржника реальної можливості сплачувати аліменти в нього така можливість відсутня взагалі. Працевлаштування за спеціальністю в скаржника відсутня через хворобливий стан і наявність інвалідності. Заборгованість наявна і виникла виключне через винесення Маньківським районним судом та Черкаським апеляційним судом абсурдних, протиправних рішень відносно нього та вчинення дій суддями Маньківського районного суду Черкаської області по затягуванню розгляду справи про зменшення розміру аліментів; наявність переплати по сплаті аліментів по іншим провадженням на суму більше 30000 грн. Вирішуючи справу по суті суд має перевірити чи застосоване обмеження є пропорційним меті його застосування та чи не порушує воно права боржника більше, ніж це необхідно для забезпечення виконання судового рішення. Будь які конкретні докази, що свідчать про умисне ухилення мною від сплати аліментів відсутні. Верховний Суд в постанові №331/8536/17 від 28.10.2020 вказав, що тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою саме невиконання цього рішення. Таким чином застосувавши аналогію можливо прийти до висновку що при вирішенні питання про обмеження його в правах державний виконавець мав мати підстави для того, щоб вважати що він умисно ухиляюсь від сплати аліментів.

З приводу наявності об`єктивних причин з яких скаржник не міг вчасно звернутись до суду для оскарження дій старшого державного виконавця Бундєлєвої Олександри В`ячеславівни та скасування постанови, зазначає, що внаслідок поранень отриманих під час захисту Батьківщини скаржник є особою яка є інвалідом війни. На момент винесення рішення державним виконавцем він мав статус інваліда армії ІІ групи. В нього діагностовано: Мінно-вибухова травма тяжкого ступеню: Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку з різноманітними неврологічними симптомами (вестибулярні порушення, порушення просторової орієнтації, головні болі, постійний шум у вухах, підвищена стомлюваність, безсоння, тример кінцівок порушення координації рухів, когнітивні порушення, ПТС; Осколкові поранення плеча, сідниці та пахової області з наявністю сторонніх тіл (уламків боєприпасу) утворенням фістули артерії, ушкодженням м`яких тканин та судин Операції на органах черевної порожнини (шлунок, підшлункова залоза) внаслідок виразкової хвороби, остеохондроз шийного відділу хребта з хронічною цервікокраналгією.Скаржник постійно відчуває сильний головний біль, постійно чує сильний шум, має підвищену дратівливість, втомлюваність, внаслідок чого аналіз правового документа, надання йому юридичної оцінки є для нього болісним, і дуже тривалим процесом. Він не може більше 10 хвилин безболісно сидіти над книгою під час її читання, такі самі проблеми він має під час використання електронних гаджетів, ноутбуків, комп`ютерів. Написання документа на 1 аркуш є для нього болісною, виснажливою та надважкою працею. З 28 листопада по 3 грудня 2024 він перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Уманська центральна міська лікарня», після виписки перебував на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря. 18 грудня 2024 року скаржник перебував на огляді в міжрайонній МСЕК №4 м. Черкаси. Скаржник вважає, що вказані обставини дозволяють зробити висновок, що він з об`єктивних причин не зміг у встановлені терміни після отримання постанови 5 грудня 2024 року звернутись до суду для визнати дії державного виконавця неправомірними та скасування постанови. З приводу звільнення скаржника, як ветерана війни особи з інвалідністю внаслідок війни від сплати судового збору. П. 8 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» містить норму згідно, якої особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи звільняються від сплати судового збору. Згідно зі статтею 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни. Цим же Законом передбачено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства. Розглядаючи справу №560/8064/22 щодо статусу ветеранів-осіб з інвалідністю внаслідок війни виплати в період воєнного стану грошової допомоги інвалідам війни Верховний Суд у постанові від 13.06.2023 в складі судової палати дійшов наступних висновків: «Усвідомлюючи та високо цінуючи внесок ветеранів у безпеку й оборону України, захист розвитку й існування її громадянського суспільства, держава покладає на себе зобов`язання забезпечити гідну систему підтримки ветеранів, їхніх сімей та членів сімей загиблих (померлих) захисників України. Державна система підтримки ветеранів повинна бути спрямована на ефективну адаптацію ветеранів до мирного життя після завершення військової служби, максимальне відновлення здоров`я та благополуччя осіб, які під час здійснення обов`язків військової служби постійно перебували у середовищі підвищеного ризику, утвердження всебічної поваги до ветеранів, їхніх сімей та сімей загиблих ветеранів в суспільстві, а також на ефективну реалізацію системи пільг та соціальних гарантій на рівні органів державної влади. 13 травня 2023 року касаційний адміністративний суд у складі ВС задовольнив касаційну скаргу громадянина, який оскаржив рішення судів попередніх інстанцій у справі №300/2690/19 про відмову у звільненні від сплати судового збору. Таким чином, вже у період дії воєнного стану в Україні Конституційний Суд України у правовідносинах щодо соціального захисту сформував та розвинув юридичну позицію, суть якої зводиться до того, що Держава Україна без рівноцінної заміни чи компенсації в односторонньому порядку безвідносно до її фінансових можливостей не може відмовитися від зобов`язання щодо додаткових гарантій соціального захисту осіб, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому місяці 2014 року, а також осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 02.07.2020 року (справа №620/2075/19), в ухвалі 19.08.2019 року (справа №520/2047/19) та постанові від 20 травня 2020 року (справа №640/14679/19), цілком тотожні справі №800/203/17.

Скаржник (боржник) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не направив до суду. Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

29.01.2025р. старшим державним виконавцем О. Бундєлєвою направлений до суду відзив, в якому вона просила відмовити в її задоволенні в повному обсязі з мотивів наведених у відзиві.

03.03.2025 р. старшим державним виконавцем О. Бундєлєвою направлено до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2 до суду не з`явилась, проте згідно письмової заяви просила розгляд скарги проводити у її відсутність та залишити дану скаргу без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе провести розгляд скарги без участі нез`явившихся учасників, які були повідомленні про час та місце розгляду скарги та за наявності їх позицій викладених в письмовому вигляді та напралених до суду через систему "Електронний суд".

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно пред`явленого до примусового виконання виконавчого листа № 701/228/24 провадження 2/701/157/24 виданого 06.08.2024 Маньківським районним судом постановою ДВС від 21.08.2024 відкрито виконавче провадження № 75861158 з примусового виконання виконавчого.

З дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів 52794.43 гривня (UAH), сукупний розмір якої згідно розрахунку від 04.11.2024 за період з 15.07.2021 п 31.10.2024р. перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Закону України «Про виконавче провадження», розділу IV Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України від 30.01.2018 № 256/5/65 старшим державним виконавцем постановою від 07.11.2024р. встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощенною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Про наявність постанови державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5 стало відомо 05.12.2024 р. при отриманні відповідного листа (а.с. 12).

Скаржник обгрунтовуючи поважнысть пропуску строку зазначаэ, що внаслідок поранень отриманих під час захисту Батьківщини скаржник є особою яка має статус ветеран-особа з інвалідністю внаслідок війни. В нього діагностовано багато хвороб. З 28 листопада по 3 грудня 2024 Кулібаба перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Уманська центральна міська лікарня», після виписки перебував на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря. 18 грудня 2024 року він перебував на огляді в міжрайонній МСЕК №4 м. Черкаси, тому суд вважає, що строк на оскарження дій державного виконавця пропущений ОСОБА_6 з поважних причин і його слід поновити.

Ухвалою суду від 10.01.2025р. поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання та відкрито провадження по справі №701/228/24.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.п.4 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощенною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зупиняється дія постанов державних виконавців про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Суд звертає увагу на те, що в Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" зазначено про зупинення дії постанов державних виконавців про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, але не зазначено про заборону винесення даних постанов у даний період.

Тому суд вважає, що оскільки в нормативному акті відсутня пряма заборона винесення даних постанов відповідної категорії, то у державного виконавця є обов"язок до її винесення, що свідчить проте, що державний виконавець виносячи оскаржувану поставу діяв в межах своїх повноважень, відповідно до Закону України"Про виконавче провадження"

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Разом з тим, належних доказів, щодо незаконності дій державного виконавця при винесенні постанови від 07.11.2024р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, до суду не надано та не встановлено судом в ході розгляду справи.

Враховуючи, що у ОСОБА_7 наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка існувала на дату винесення постанови державним виконавцем станом на дату розгляду скарги не погашена, суд прийшов до висновку, що постанова старшого державного виконавця Бундєлєвої О. від 07.11.2024р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії була винесена правомірно, в межах повноважень державного виконавця та при наявності для того законних підстав. Порушень в діях державного виконавця суд не вбачає, а отже приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги у зв`язку з її необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Від сплати судового збору скаржника звільнити на підставі п. 8 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 447 - 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 до старшого державного виконавця ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бундєлєвої Олександри В`ячеславівни, стягувач: ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання - відмовити.

ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнити.

Копію ухвали направити сторонам до відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду впродовж п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Д.Калієвський