Суддя Шевченко С. В.
Провадження № 2/644/1498/25
17 березня 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Кузьміної Ю.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої допомоги, внаслідок зловживання з боку відповідача,
Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, внаслідок зловживання з боку відповідача в розмірі 4000 грн., в обґрунтування чого посилалося на те, що відповідачка перебуває на обліку у позивача як внутрішньо переміщена особа. Рішенням управління від 17.05.2024 року відповідачці призначено допомогу в розмірі 2000 грн. щомісячно з 01.05.2024 року. 20.08.2024 року працівниками управління встановлено факт перебування відповідачки за межами України більше 30 днів.
Також позивач просив стягнути з відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 3028 грн
Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.
На момент розгляду справи суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни його місця проживання/перебування.
Відповідачка з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не зверталася, заяв, клопотань та заперечень від неї до суду не надходило.
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не зявився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.
За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Приймаючи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить наступного.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у позивача як внутрішньо переміщена особа за фактичною адресою проживання: АДРЕСА_1 , з 16.05.2024 року.
16.05.2024 року відповідачка звернулася до позивача з заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі.
Відповідно до п. 2 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 322 (далі Порядок), з 1 серпня 2023 р. допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.
Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.
Рішенням управління від 17.05.2024 року № 50000-24-1 відповідачці призначено допомогу в розмірі 2000 грн. щомісячно з 01.05.2024 року.

Згідно із п. 22 Порядку, з метою встановлення права на призначення/продовження виплати допомоги уповноваженій особі/отримувачу Мінсоцполітики передає Мінфіну відповідну інформацію для здійснення верифікації відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат».

Верифікація здійснюється шляхом перевірки інформації, наданої уповноваженою особою, з урахуванням даних, що обробляються стосовно них в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, на відповідність вимогам, визначеним у цьому Порядку.

20.08.2024 року на підставі даних верифікації з Мінфіном працівниками управління встановлено факт перебування відповідачки за межами України більше 30 днів.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»).

Доказів повідомлення управління про настання обставин, що впливають на виплату допомоги, відповідачкою суду не надано.

Відповідно до п. 8 Порядку, нарахування та виплата допомоги уповноваженій особі або отримувачу припиняється та більше не призначається/поновлюється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо її повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин.

Рішенням позивача від 05.09.2024 року № 1130 відповідачці відмовлено в призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Розмір надміру виплаченої допомоги відповідачці за період з 01.07.2024 року по 31.08.2024 року складає 4000 грн.

Позивач повідомляв відповідачку про розмір незаконно отриманої суми допомоги відповідача листом від 05.11.2024 року № 10-29/7123/4-02/24 з пропозицією повернути незаконно отримані бюджетні кошти у добровільному порядку.

Згідно із п. 29 Порядку, у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.

У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку.

Враховуючи, що відповідачкою добровільно не повернуті надміру виплачені позивачем кошти, суд доходить висновку про обґрунтованість позову, і вважає за необхідне стягнути з відповідачки розмір надміру виплаченої допомоги за період з 01.07.2024 року по 31.08.2024 року в розмірі 4000 грн.

Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.141, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради надміру виплачену допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.07.2024 року по 31.08.2024 року в розмірі 4000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради сплачену суму судового збору в розмірі 3028 грн.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.В. Шевченко