Справа №601/395/25
Провадження № 2/601/224/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Коротича І.А.,

За участю секретаря судового засідання Бончик А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременець за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, згідно якого просить суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначених рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 14.08.2015 у справі № 601/960/15-ц на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з твердої грошової суми у розмірі 500 грн. на 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

З позовної заяви позивачки вбачається, що рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 14.08.2015 по справі № 601/960/15-ц було призначено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 11 серпня 2016 року рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області було розірвано шлюб між позивачкою та відповідачем.У зв`язку з неналежним виконанням своїх батьківських обов`язків рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 12.12.2017 ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3 . На даний час даного розміру аліментів не достатньо для повноцінного утримання позивачкою сина, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також збільшення вікових потреб дитини з часу визначення судом аліментів у 2015 році, їх розмір, визначений рішенням суду від 14 серпня 2015 року не може задовольнити необхідні потреби дитини, та не повністю відповідає вимогам ст. 141 Сімейного кодексу України стосовно рівності обов`язків батьків щодо дитини.

05 лютого 2025 року ухвалою судді відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду заперечень, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву не надав.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без участі позивачки та представника позивача, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

На підставі вимог статтей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань.

З свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 слідує, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про народження № 04. Його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 14.08.2015 (справа № 601/960/15-ц, провадження № 2/601/403/2015) вбачається, що суд вирішив: стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 травня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 серпня 2016 року (справа № 601/1063/16, провадження № 2/601/526/2016) вбачається, що суд вирішив: розірвати шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 06 вересня 2014 року у Ридомильській сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 06.

Згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2017 року (справа № 601/1896/17, провадження № 2/601/1025/2017) вбачається, що суд вирішив: позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 , згідно виконавчого листа № 601/960/15-ц від 23.08.2015 та з врахуванням рішення Кременецького районного суду від 21.01.2014 про зміну розміру аліментів, заборгованість по аліментах станом на 01.12.2024 становить 27 150.59 гривень.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч.2ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.

Частиною першою ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів, посилаючись на те, що стягувані з відповідача аліменти не покривають потреб дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, на користь якої сплачуються аліменти - отримувач аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено підстави для задоволення позову, передбаченихст.192 СК України.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про зміну розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір та спосіб присуджених аліментів підлягає зміні.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про неможливість сплачувати аліменти на утримання сина за зміненим способом та розміром.

У сукупності наведеного, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів, у межах заявлених позивачкою позовних вимог в розмірі 1/ 4 частки від заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому, в порядку п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи про стягнення аліментів.

Керуючись ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст. 4, 76-82, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 280, 282-284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_2 , визначених рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 14.08.2015 у справі № 601/960/15-ц на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з твердої грошової суми у розмірі 500 грн. на 1/4 частку від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий: