Провадження № 2/185/2456/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 березня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в місті Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 29 грудня 2024 року.

30 грудня 2024 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Позиція позивача

Позивач посилається на те, що 22 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 101039182 в електронній формі. За умовами цього договору відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000 грн.

Відповідач не виконував належним чином кредитні зобов`язання що призвело до виникнення заборгованості.

За договором відступлення прав вимоги № 05Т від 29 липня 2021 року ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором № 101039182 від 22 квітня 2021 року на користь ТОВ «Діджи фінанс».

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за зазначеним кредитним договором у загальному розмірі 22 825 грн, у тому числі: тіло кредиту 5000 грн, відсотки 16 875 грн, комісійні винагороди 950 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на сплату судового збору 2422 грн 40 коп, на професійну правничу допомогу 6000 грн.

Заперечення відповідача

Згідно поданого відзиву ОСОБА_1 позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позивач не надав доказів погодження умов договору. Відсутність на договорі електронного підпису суперечить нормам Закону України «Про електронну комерцію». Позивач не довів факту надання коштів позичальнику, зокрема відсутні виписки за картковими рахунками позичальника. Позивачем були нараховані проценти за користування кредитом поза межами строку кредитування. Також відповідач вважає, що отримання кредитором комісійної винагороди у розмірі 950 грн є таким, що не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності у розумінні Закону України «Про споживче кредитування». Вказана сума комісії, на думку відповідача, повинна бути зарахована в рахунок погашення тіла кредиту. Крім того відповідач має бути звільнений від нарахованих відсотків за кредитним договором, оскільки проходить військову службу.

Висновки за результатами розгляду заявлених вимог

З матеріалів справи видно, що 22 квітня 2021 року створена анкета-заява на кредит № 101039182 в електронній формі, позичальник ОСОБА_1 . Текст анкети заяви містить такі умови кредитування: сума кредиту 5000 грн, строк кредиту 15 днів, дата повернення кредиту 07 травня 2021 року, сума до повернення 7825 грн, у тому числі:

-комісія за надання кредиту 950 грн нараховується одноразово за ставкою 19 відсотків від суми кредиту за договором,

-проценти за користування кредитом 1875 грн, нараховуються за ставкою 2,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. (а.с.11, 22-24)

Відповідач у відзиві зазначає про відсутність електронного підпису на кредитному договорі, вказує на відсутність у матеріалах справи належних доказів підписання ним договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

У відповіді на відзив позивач вказав на те, що одноразовий ідентифікатор не відобразився при завантаженні документу через особистий кабінет підсистеми «Електронний суд» і надав скріншот першої сторінки договору про споживчий кредит № 101039182, відкритої через програмне забезпечення, призначене для читання РDF-файлів. Перша сторінка договору містить відмітку «Підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором F49492 час: 22.04.2021 18:39».

Крім того факт укладення кредитного договору підтверджується платіжним дорученням 26978382 від 22 квітня 2021 року про перерахування коштів згідно договору 101039182 платником ТОВ «Мілоан» на користь отримувача ОСОБА_1 . (а.с.26)

Відповідач не спростував факту перерахування йому кредитних коштів, зокрема не надав виписку зі свого банківського рахунку, з якого було б видно, що 22 квітня 2021 року грошові кошти у розмірі 5000 грн не були йому перераховані.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як визначено частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до висновку Верховного Суду, зробленому у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц, позикодавець має право нараховувати передбачені договором проценти за користування позикою лише у межах визначеного договором строку, на який надається позика.

Зі змісту заяв сторін по суті позову (позовна заява, відзив) видно, що позичальником не здійснювалися платежу на погашення кредиту. За умовами кредитного договору підлягає поверненню позичальником 7825 грн, у тому числі:

-тіло кредиту 5000 грн,

-комісія за надання кредиту 950 грн, яка нараховується одноразово за ставкою 19 відсотків від суми кредиту за договором,

-проценти за користування кредитом 1875 грн, нараховуються за ставкою 2,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Зазначена сума заборгованості нарахована відповідно до умов кредитного договору, в межах строку кредитування (15 днів, дата повернення кредиту 07 травня 2021 року). Нарахування комісії за надання кредиту передбачено умовами договору і не суперечить вимогам діючого законодавства.

За договором відступлення прав вимоги № 05Т від 29 липня 2021 року ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором № 101039182 від 22 квітня 2021 року на користь ТОВ «Діджи фінанс». (а.с. 13, 16-19)

Платіжною інструкцією № 1188 від 12 серпня 2021 року підтверджується оплата ТОВ «Діджи фінанс» на користь ТОВ «Мілоан» суми 595 000 грн за договором відступлення прав вимоги № 05Т від 29 липня 2021 року. (а.с.31)

Як визначено частиною 1 статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тому суд приходить до висновку, що позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 101039182 від 22 квітня 2021 року у розмірі заборгованості, нарахованої в межах строку кредитування станом на 07 травня 2021 року у загальному розмірі 7825 грн, у тому числі: тіло кредиту 5000 грн, комісія за надання кредиту 950 грн, проценти за користування кредитом 1875 грн.

Проценти за користування кредитом нараховані за період до введення в Україні воєнного стану, тому немає підстав для звільнення відповідача від сплати процентів.

Розподіл судових витрат

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено мінімальну суму судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру (станом на день формування позовної заяви в системі «Електронний суд» з урахуванням понижуючого коефіцієнту - 0,8) 2422 грн 40 коп, що підтверджується платіжною інструкцією від 23 грудня 2024 року. (а.с.1)

Оскільки майнові вимоги позивача підлягають задоволенню, мінімальна сума судового збору, сплачена позивачем, є пропорційною розміру задоволених позовних вимог, належно підтверджені судові витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем заявлена вимога про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн.

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

До позовної заяви додана копія договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01 серпня 2024 року , укладеного між клієнтом ТОВ «Діджи фінанс» та адвокатом Стародуб Іриною Володимирівною. (а.с.20-21)

За змістом цього договору адвокат надає клієнту юридичну допомогу, у тому числі представляє інтереси клієнта в судах під час розгляду правових спорів.

Згідно додаткової угоди до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01 серпня 2024 року, адвокат зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 . (а.с.25)

Платіжною інструкцією від 21 листопада 2024 року підтверджується здійснення позивачем оплати за договором про надання правової допомоги у розмірі 6000 грн. (а.с.28)

Згідно з актом № 101039182 від 30 вересня 2024 року адвокатом надані позивачу такі послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин (півтори години) 2250 грн, складання позовної заяви (три години) - 3000 грн, формування додатків до позовної заяви (одна година) 750 грн. Загальна вартість послуг 6000 грн. (а.с.10)

Відповідач у відзиві зазначає, що витрати позивача на правову допомогу є завищеними, оскільки предмет спору у справі не є складним, позовна заява є досить шаблонною з урахуванням кількості боржників за аналогічними кредитними договорами.

Проте суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката нарахований пропорційно до часу, витраченому адвокатом на надання послуг, з урахуванням положень договору про надання правової допомоги.

Розмір заявлених позовних вимог 22 825 грн, розмір вимог, які підлягають задоволенню - 7825 грн (34 відсотки), отже пропорційно розміру вимог, які підлягають задоволенню, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 6000 : 100 х 34 = 2040 грн.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» заборгованість за кредитним договором № 101039182 від 22 квітня 2021 року у загальному розмірі 7825 (сім тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн, у тому числі: тіло кредиту 5000 (п`ять тисяч) грн, комісія за надання кредиту 950 (дев`ятсот п`ятдесят) грн, проценти за користування кредитом 1875 (тисяча вісімсот сімдесят п`ять) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп,

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2040 (дві тисячі сорок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

-Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», 04112 місто Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, будинок 8, ,

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя У.М. Болдирєва