печерський районний суд міста києва
пр. № 2-3341/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Литвинової І. В.,

за участю секретаря судового засідання - Когут Н. В.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_6., представника третьої особи Кіщук Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська панорама» про звільнення самовільно зайнятого приміщення,

УСТАНОВИВ:

І. Позиція сторін у справі.

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив зобов`язати відповідача звільнити самовільно зайняте приміщення (запасний пожежний вихід) та привести у попередній (первісний) стан приміщення п`ятнадцятого поверху, п`ятої секції багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідач самовільно зайняла місце запасного пожежного евакуаційного виходу (міждверного проходу), перепланувавши його під окреме приміщення шляхом встановлення дверного замка на двері, що входять у коридор та загородження дверного проходу, які слугують виходом до сходів та лоджії, що також порушує вимоги протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту. Вважає, що відповідачем порушено його право на доступ та використання спільного майна (запасного пожежного евакуаційного виходу) як співвласника багатоквартирного будинку.

Відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву. У поясненнях вона вказала, що з березня 2015 року по грудень 2023 року не проживала в Україні, тому нею не було порушено права чи законні інтереси позивача і спір між ними відсутній, що є самостійною підставою для закриття провадження у справі.

ІІ. Процесуальні дії і рішення суду.

12 серпня 2024 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої визначено суддю та передано 14 серпня 2024 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

14 серпня 2024 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, на виконання якої 28 серпня 2024 року від представника позивача надійшла заява з відомостями щодо її зареєстрованого електронного кабінету в Електронному суді.

02 вересня 2024 року у справі відкрито провадження для розгляду у спрощеному позовному порядку з викликом сторін.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали і просили задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, представника не направила, повідомлялася про час, дату і місце слухання справи за останньою адресою місця проживання та місцем розташування нерухомого майна, належного їй, заяви по суті або з процесуальних питань до суду не находили.

Представник третьої особи у справі Кіщук Т. В. підтримала позов і просила задовольнити, з підстав наведених у ньому.

Суд, заслухавши обґрунтування сторони позивача, думку представника третьої особи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом свідоцтвом про право власності від 20 квітня 2015 року, індексний номер 36478233.

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18 грудня 2024 року № 408664876.

Так, будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансовому утриманні та експлуатаційному обслуговуванні ОСББ «ПЕЧЕРСЬКА ПАНОРАМА».

25 липня 2024 року комісія у складі майстра будинку (члена правління) ОСББ «Печерська Панорама» Заміховської Т. В., головного інженера Поповича І. О. , електрика Нюхні Ю. І. , у присутності ОСОБА_1 власника квартири АДРЕСА_4 , склали акт про те, що 25 липня 2024 року проведено обстеження технічного стану 15-поверху за вищевказаною адресою. В результаті огляду власниця квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_2 самовільно зайняла та перерила запасний пожежний евакуаційний вихід, перепланувавши його під окреме приміщення, площею 3,1 кв м, шляхом встановлення дверного замка на двері та стіни з гіпсокартону з іншої сторони, де знаходяться двері, розміром 210 см на 126 см, фактично приєднавши це приміщення до приналежної їй квартири, що порушує вимоги протипожежної безпеки і створює загрозу життю мешканцям 15 поверху 5-ої секції багатоквартирного будинку вищевказаної адреси.

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду.

Частиною першою ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як визначено у частині першій ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, відповідно до частини другої ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною другою статті 382 ЦК України визначено, що власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Згідно з частиною першою ст. 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Згідно з пунктом 6 частини першої ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі, допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Як визначено у пункті 2 частини першої ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення.

Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку (частина перша, друга ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Згідно з п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45 (далі - Правила), власник наймач (орендар) приміщень житлових будинків мають право на: переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

За Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі не допускається.

Згідно з ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно)

Положеннями ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, допоміжні приміщення житлового будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», рішення порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Як визначено у п.п. 3, 5 частини першої ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний: використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин.

Відповідно до частини першої ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Згідно з частиною другою ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Положеннями частини першої ст. 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що співвласники несуть відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам у результаті невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків як співвласників. Відповідальність кожного співвласника визначається пропорційно до його частки співвласника. Співвласники не несуть відповідальності за зобов`язаннями, що виникли внаслідок дій уповноваженої особи (осіб) та/або управителя, вчинених з перевищенням наданих їм повноважень.

Як визначено у частині першій ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», передбачено, що співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Відповідно до пункту 1 частини другої ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: 1) розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним.

За приписами ст. 19 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», спільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається з неподільного та загального майна. Неподільне майно перебуває у їх спільній сумісній власності і не підлягає відчуженню, загальне майно - у спільній частковій власності.

Право розпоряджатись допоміжними приміщеннями мають лише всі співвласники у межах, які встановлені окремим законом чи цивільним законодавством, за яким здійснення права спільної часткової власності врегульовано ст. 358 ЦК України, а спільної сумісної власності - ст. 369 ЦК України.

У постанові Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572» зазначено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що перепланування приміщення спільній сумісної власності може бути здійснено з дотриманням встановленого законом порядку, у тому числі, за згодою осіб, які таким приміщенням володіють.

Так, відповідач здійснила самовільне зайняття запасного пожежного евакуаційного виходу XV поверху 5 секції вказаного будинку (міждверного проходу), перепланувавши його під окреме приміщення, що призвело до порушення прав інших співвласників багатоквартирного будинку на приміщення, призначене для забезпечення потреб усіх власників квартир.

Відтак відповідач порушила і Правила пожежної безпеки в Україні, оскільки, згідно з п. 2.37 глави 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України не допускається улаштовувати у загальних коридорах комори і вбудовані шафи, за винятком шаф для інженерних комунікацій.

Зважаючи на п. 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджений Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, переобладнання та перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у житлових будинках приміщень, що призводять до порушення протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту не допускається.

На підтвердження своїх доводів, наведених у поясненнях, відповідач жодних доказів не надала, і вони не спростовують аргументів сторони позивача, належні докази яких містяться у матеріалах справи.

Отже, ОСОБА_2 , будучи співвласником місць загального користування у будинку, самовільно без погодження з іншими співвласниками та управителя, самовільно зайняла місце загального користування XV поверху 5 секції будинку АДРЕСА_1 та зробила її переобладнання, чим створили перешкоди, зокрема, позивачеві та порушила його право на користування спільним майном.

За таких обставин, оскільки права позивача як співвласника багатоквартирного будинку порушені, то останній має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування спільним майном багатоквартирного будинку, суд дійшов висновку, що позивач правомірно вимагає усунення порушень його прав шляхом зобов`язання відповідача звільнити самозайняте приміщення загального користування та привести його у попередній (первісний) стан.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись ст.ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська панорама» про звільнення самовільно зайнятого приміщення задовольнити.

Зобов`язати власника квартири АДРЕСА_5 - ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняте приміщення (запасний пожежний вихід) та привести у попередній (первісний) стан приміщення п`ятнадцятого поверху, п`ятої секції багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_7 ) судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя І. В. Литвинова