Провадження № 2/344/1395/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді: Домбровської Г.В.

при секретаріc/з: Стефанюк Х.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення недоотриманої суми пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі «Позивач») в особі уповноваженого представника звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі «Відповідач», «ГУ ПФУ в Івано-Франківській області»), в якому просить стягнути з ГУ ПФУ в Івано-Франківській області на її користь в порядку спадкування за законом нараховану, але не виплачену пенсію її чоловіка ОСОБА_2 в загальній сумі 168 711,31 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відмова Відповідача у виплаті на користь Позивача присудженої судовими рішеннями, але неотриманої її померлим чоловіком пенсії є незаконною, оскільки, як зазначено Позивачем, вона є спадкоємцем після смерті свого чоловіка, а до складу спадщини входить недоотримана пенсія в загальному розмірі 168 711,31грн.

Представником Позивач подано на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, на адресу суду подано відзив на позов, у якому представник посилається на необґрунтованість позовних вимог, їх безпідставність, оскільки вказана сума у 168 711,31 грн. не може вважатися недоодержаною пенсією, оскільки виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету за окремою бюджетною програмою.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у відзиві на позов та в письмові заяві просило здійснювати розгляд справи без участі його представника.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві та відзиві на позов пояснення представника Позивача та представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1977 року (а.с.14).

ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року у справі №300/6263/21, яке набрало законної сили 04.01.2022 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/101523240):

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні з 01.04.2019 перерахунку та виплати пенсії із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019 згідно наданої довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.08.2021 №9/1/3246.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019 відповідно до довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.08.2021 №9/1/3246, з урахуванням проведених платежів.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_2 сплачену ним суму судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року у справі №300/3704/23, яке набрало законної сили 18.10.2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/112347791):

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо невиплати щомісячної доплати до призначеної пенсії ОСОБА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити щомісячну доплату до призначеної пенсії ОСОБА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 08.03.2023 із урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений ним судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Вказані рішення судів було виконано Відповідачем в частині перерахунку пенсії, розмір якої визначено у 153 162,92 грн. (у справі №300/6263/21) та 15548,39 грн. (у справі №300/3704/23), які включено в Реєстр виконання судових рішень.

Згідно Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 05 грудня 2023 року (а.с.13) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

25 жовтня 2024 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Івановим В.О. видано свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа №8/2024) (а.с.15-16), яким посвідчено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

31.10.2024 року ОСОБА_1 в особі свого представника зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про виплату недоотриманої її померлим чоловіком ОСОБА_2 суми пенсії в загальній сумі 168 711,31 грн.

Листом від 06.11.2024 року (а.с.17-18) Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило заявника про те, що вказана заборгованість у розмірі в загальній сумі 168 711,31 грн. не може вважатися недоодержаною пенсією, оскільки виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду пенсії за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетн6ою програмою. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Також у даному листі Відповідачем зазначено, що оскільки стягувачем у справах №300/6263/21 та №300/3704/23 є ОСОБА_2 , підстав для проведення виплати заявниці пенсії на виконання рішень суду у справах №300/6263/21 та №300/3704/23 або внесення відомостей про зміну стягувача у даній справі немає.

Вважаючи таку відмову незаконною, Позивач в особі свого уповноваженого представника звернулася до суду з даним цивільним позовом.

Спір між сторонами у даній справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавця.

Підставою своїх позовних вимог Позивач зазначає наявність у неї як спадкоємця після смерті чоловіка права на спадкування недоотриманої суми пенсії.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається напідставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 23 лютого 2022 року у справі №428/10113/20 (провадження № 61-14299св21):

«Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:

цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме томуу членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Суд звертає увагу на те, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Так, у спірних правовідносинах відповідне право на суму пенсії, що увійшла до складу спадщини, виникло у Позивача, як спадкоємця за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 .

Матеріалами справи, зокрема, свідоцтвами про право на спадщину за законом (спадкова справа №8/2024), виданими 25 жовтня 2024 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Івановим В.О. (а.с.15-16), підтверджено, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За таких обставин, Суд вважає, що у спірних правовідносинах Відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав Позивача, як спадкоємця, на отримання всього належного їй спадкового майна.

Зазначена у листі від 06.11.2024 року мотивація Відповідача про те, що вказана заборгованість у розмірі 168711,31 грн. не може вважатися недоодержаною пенсією, оскільки виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду пенсії за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою; черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили, є юридично неспроможною, оскільки усталений порядок виплати органом пенсійного фонду недоотриманої пенсії на підставі рішення суду жодним чином не впливає на суть та природу такої виплати, яка залишається недоотриманою пенсією.

При цьому, згідно закону така недоотримана спадкодавцем пенсія входить до складу спадщини та успадковується на загальних підставах.

Посилання у відзиві на позов на позицію, висловлену у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 у справі № 300/3065/22 адміністративного суду не заслуговують на увагу, оскільки у цій справі вирішувалось питання про заміну сторони виконавчого провадження, а не питання стягнення недоотриманої пенсії, належної померлому, яку він не отримав за життя, за позовом спадкоємця.

У зв`язку з цим Суд приходить до висновку, що, відмовляючи ОСОБА_1 у здійсненні на її користь виплати спадщини (суми недоотриманої пенсії її померлого чоловіка у загальному розмірі 168711,31 грн.), Відповідач Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області порушило спадкові права Позивача, у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення з Відповідача даних коштів підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір слід розподілити у відповідності до статті 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 328, 1216, 1217, 1227 ЦК України, статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273,354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення недоотриманої суми пенсії задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , грошові кошти у вигляді спадщини за законом (недоодержаної пенсії її чоловіком ОСОБА_2 згідно Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року у справі №300/6263/21 та Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року у справі №300/3704/23 у зв`язку з його смертю) в розмірі 153 162,92 грн. та 15 548,39 грн. відповідно, а всього 168 711,31 грн.

3. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати зі сплати судового збору в розмірі 969,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.03.2025 року.

Суддя Домбровська Г.В.