Справа № 681/279/25
Провадження 2-з/681/3/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2025 р. м. Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Іллюк С.В. розглянувши заяву адвокатки Ковальчук Руслани Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 адвокатка Ковальчук Р.М. звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - відповідач, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні АСВП № 64178430 від 18.01.2021.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову до завершення розгляду справи по суті може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також негативно вплинути на реалізацію його законних прав та інтересів.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дати надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Суд вважає за можливе розглядати заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Через вимоги п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, видом забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Так, у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року, орієнтовано суди при розгляді заяви про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову можуть застосовуватись судом у випадку наявності реального ризику ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або у випадку, коли ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у випадку їх невжиття буде неможливий.

Судом встановлено, що представник позивача звернулась до суду з позовною заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису від 28.03.2020, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., на підставі якого Приватним виконавцем Терлеєвим І.М. відкрито виконавче провадження АСВП № 64178430 від 18.01.2021.

Оцінюючи співмірність, необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, відповідність заявленій вимозі, їхній меті, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 № 6, при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

Приписи ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», які встановлюють вичерпний перелік підстав зупинення виконавчих дій, не містять такої підстави як оскарження виконавчого документа до суду, а вказують лише на обов`язок виконавця зупинити вчинення виконавчих дій, зокрема, на підставі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Аналіз вказаної норми свідчить про те, що звернення до суду з позовом про визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із порушенням приписів закону при його вчиненні, не нівелює обов`язку виконавця вчинити примусові дії з його виконання в порядку та в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», що свідчить про обґрунтованість посилань заявника на можливе виконання спірного виконавчого напису за час вирішення спору в суді.

За наявності в матеріалах справи документального підтвердження початку примусового виконання спірного виконавчого напису нотаріуса, невжиття заходів до забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом може нівелювати ефективність судового захисту, адже у разі повного виконання спірного виконавчого напису, запропоновані до стягнення за ним кошти вже будуть стягнуті та відбудеться виконання, а з метою повернення заявнику стягнутих коштів доведеться знову звертатися до суду з новими позовами та понести додаткові витрати. Пунктом 2 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що державний виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Отже, єдиним можливим способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є зупинення стягнення за виконавчим документом, що оскаржується у судовому порядку, а не зупинення вчинення виконавчих дій приватним виконавцем, як просить у заві представник позивача. Такі дії, враховуючи вимоги ст. 34 цього закону, є дискреційними повноваженнями виконавця.

Оскільки позивач обрав не співмірний захід забезпечення позову, який поміж іншого є протиправним втручанням у діяльність приватного виконавця, а суд не може обирати самостійно за позивача спосіб забезпечення позову, оскільки тим самим порушить принцип рівності сторін, у зв`язку з чим у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 158, 260, 352-353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні заяви адвокатки Ковальчук Руслани Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - відповідач, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Сергій ІЛЛЮК