Справа № 502/2466/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтовання поданого позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з:

- житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , правовстановлюючі документи на який відсутні.

Згідно технічного паспорту, складеного Комунальним підприємством РБТІ та РОН встановлено, що житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , в цілому складається з: житлового будинку літ. «А» (житловою площею 30,7 кв.м. та загальною площею 37,5 кв.м.), літньої кухні літ. «Б», комори літ. «В», сараю літ. «Г», гаражу літ. «Д», комори літ. «Е», лазні літ. «Ж», літньої кухні літ. «З», вбиральні літ. «И», надвірних споруд - №1-6, І.

Позивач, будучи сином померлої ОСОБА_2 , відповідно до ст.. 529 ЦК УРСР є спадкоємцем за законом до майна померлої та прийняв спадщину фактично, відповідно до положень ст.. 549 ЦК УРСР, оскільки проживав разом зі спадкодавцем за однією адресою на день її смерті.

Звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини після померлої матері, позивач отримав роз`яснення щодо неможливості оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, так як було виявлено відсутність правовстановлюючих документів та йому було рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання.

Оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні, то оформити право власності в нотаріальному порядку позивач не має можливості.

В зв`язку з зазначеним позивач просить суд:

- встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А» (житловою площею 30,7 кв.м. та загальною площею 37,5 кв.м.), літньої кухні літ. «Б», комори літ. «В», сараю літ. «Г», гаражу літ. «Д», комори літ. «Е», лазні літ. «Ж», літньої кухні літ. «З», вбиральні літ. «И», надвірних споруд - №1-6, І, в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги позивача визнає.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 22.04.1972 року м. Кілія р/б ЗАГС Кілійський район Одеської області встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що було складено відповідний актовий запис №125 від 22.04.1972 року. Батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , /а.с. 7/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 28.04.1992 року Кілійським райвідділом ЗАГС вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 122 від 28.04.1992 року, /а.с.8/.

Згідно повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 26/01-16 від 06.01.2025 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79616042 від 30.12.2024 року. Та Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79616080 від 30.12.2024 року інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_3 , як заповідача відсутня, /а.с.30-31/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 21.11.1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 47 від 21.11.1995 року, /а.с.9/.

Згідно технічного паспорту, складеного Комунальним підприємством РБТІ та РОН встановлено, що житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , в цілому складається з: житлового будинку літ. «А» (житловою площею 30,7 кв.м. та загальною площею 37,5 кв.м.), літньої кухні літ. «Б», комори літ. «В», сараю літ. «Г», гаражу літ. «Д», комори літ. «Е», лазні літ. «Ж», літньої кухні літ. «З», вбиральні літ. «И», надвірних споруд - №1-6, І, /а.с.10-15/.

Згідно довідки № 80 від 03.02.2025 року виданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» вбачається, що поданим реєстрації на паперових носіях КП КМР «БТІ» станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано, /а.с.42/.

Згідно копії будинкової книги за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що за зазначеною адресою зареєстрований: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , /а.с.34-38/.

Відповідно до рішення від 25.11.2022 року №1521/VIII/27 Кілійської міської ради «Про перейменування вулиці Чкалова в місті Кілія Ізмаїльського району Одеської області на вулицю Галицька» вбачається, що міська рада вирішила перейменувати вулицю калова в АДРЕСА_1 без зміни поштових номерів, /а.с.16-17/.

Згідно повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 26/01-16 від 06.01.2025 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79616118 від 30.12.2024 року. Та Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79616140 від 30.12.2024 року інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 , як заповідача відсутня, /а.с.27-29/.

Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Присвоєння та зміна адрес об`єктам нерухомого майна регулюється у відповідності до Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого Постановою КМУ № 690 від 07.07.2021 року.

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про належність житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) вказує на те, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК України (1963 р.), що діяв на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР, спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту прийняття спадщини позивачем після померлої ОСОБА_2 , адже, згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття. Отже, фактично з моменту смерті спадкодавця, позивач по справі, вважається таким, що прийняв спадщину, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Як зазначено в п. п. 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 527, 529, 549 ЦК УРСР, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А» (житловою площею 30,7 кв.м. та загальною площею 37,5 кв.м.), літньої кухні літ. «Б», комори літ. «В», сараю літ. «Г», гаражу літ. «Д», комори літ. «Е», лазні літ. «Ж», літньої кухні літ. «З», вбиральні літ. «И», надвірних споруд - №1-6, І, в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан