Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2772/24
Провадження № 2/935/1031/24
РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем Криворучко Я.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за угодою №C-001-044084-19- 980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 22.01.2019 року у розмірі 18 481,74 грн. та судові витрати у тому числі на професійну правничу допомогу у розмірі 5 200 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.01.2019 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. За умовами якої відповідачу надано можливість користуватися кредитними коштами до 200 000 грн. в межах кредитного ліміту, які останні зобов`язувався повернути разом з процентними платежами, які становлять 24% річних.

Позивач вказує, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу платіжну картку та кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору. Однак зазначає, що відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим у нього станом на 16.11.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 15 274,78 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 4981.06 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 10 273,72 грн.

16.11.2023 року між первісним кредитором АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» укладений договір факторингу № 16/11-23, за умовами якого ТОВ «ФК «Сонаті» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №C-001-044084-19- 980 від 22.01.2019 року.

29.12.2023 року ТОВ «ФК «Сонаті» уклало з позивачем ТОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу № 29/12-23, за яким ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №C-001-044084-19- 980 від 22.01.2019 року.

Також вказує, що відповідно до ст. 625 ЦК України, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період з 23.09.2020 до 23.02.2022 року інфляційні витрати становлять 2 576,57 грн., а сума 3 % річних за цей же період становить 650,39 грн., які також просить стягнути з відповідача.

Оскільки відповідач заборгованість не погасив від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позові вказали про його розгляд без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Надіслані судом повістки за зеєстрованим місцем проживання відповідача поверталися до суду із відміткою працівника пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання». Відзиву, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд розглянув справу без його участі.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 22 січня 2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №C-001-044084-19- 980, відповідно до умов якої, відповідачці було надано можливість користуватися кредитними коштами в розмірі 5 000 грн. в межах кредитного ліміту, які останній зобов`язався повернути разом з процентними платежами, які становлять 24% річних.

За умовами договору банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня та випускає платіжну картку. (п. 1 Угоди).

Максимальний ліміт кредитної лінії становить 200 00 грн.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №C-001-044084-19- 980 від 22.01.2019 року, слідує, що станом на 16.11.2023 року розмір заборгованості становив 15 254,78 грн., з яких: 4981,06 грн. - заборгованість за основним боргом; 10 273,72 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками.

16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» укладено договір факторингу №29/12-23, за умовами якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ФК «Сонаті» право вимоги у розмірі заборгованості боржників перед банком, визначеному в реєстрі боржників.

29 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» та позивачем ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №29/12-2023, за умовами якого ТОВ ««ФК «Сонаті» відступило позивачу ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» право вимоги у розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що визначено в реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників №1 до договору факторингу №29/12-2023 від 29.12.2023 року слідує, що ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №C-001-044084-19- 980 від 22.01.2019 рокув сумі 15 254,78 грн.

Згідно ст. ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.

За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за кредитним договором від 22.01.2019 року виконало в повному обсязі, відкривши відповідачу рахунок та надавши можливість користуватися кредитними коштами. Зокрема у наданій виписці по рахунку відповідача вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами(купував продукти, знімав кошти). Проте не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором тим самими порушив порядок та умови погашення заборгованості.

Відповідачем не надано суду власного розрахунку або доказів повернення наданих кредитних коштів. Не надано будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо безпідставності вимог позивача.

Згідно з наданим позивачем розрахунком сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №C-001-044084-19- 980 від 22.01.2019 рокускладає 15 254,78 грн., яка відповідачем не спростована. Будь-яких заперечень щодо розміру заборгованості чи виконання умов кредитного договору відповідачем не надано.

Крім того статтею 625 ЦК України визначена відповідальність боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Так інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості, яка становить 15 254,78 грн. на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Витрати від інфляції за період з 23.09.2020 року до 23.02.2022 року включно становлять 2576,57 грн.

Нарахування 3% річних за порушення грошового зобов`язання за період з 23.09.2020 року до 23.02.2022 року розраховується наступним чином: сума заборгованості 15 254,78 грн. х 3% : 365 х 519 днів = 650,39 грн.

Таким чином умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконані, кредит не погашений, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 18 481,74 грн., з яких: 4981,06 грн. - заборгованість за основним боргом; 10 273,72 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 3 % річних 650,39 грн., інфляційні витрати 2576,57 грн.,тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, в тому числі й щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Так, позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді, який визначено у розмірі 7 200 грн., який позивач просить стягнути на свою користь.

В матеріалах справи наявний ордер на надання професійної правничої допомоги, договір про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 року укладений між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС», акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №4 від 12.08.2024 року у якому вказано, що вартість послуг з правничої допомоги, де боржником є відповідач ОСОБА_1 становить 5200 грн..

В той же час в даному випадку суд враховує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та його розміру.

З огляду на зазначене, враховуючи критерій реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності та кількість необхідних процесуальних дій сторони у цій справі, враховуючи ціну позову, суд дійшов до висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 3 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-268, 352,354 ЦПК України, на підставі ст. ст. 509, 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ», , заборгованість за угодою №C-001-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 22.01.2019 року у розмірі 18 481(вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят одна) грн. 74 коп. та 2422 грн. 40 коп.. судового збору, а також 3 000 (три тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В решті розміру витрат на професійну правничу допомогу, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ», , місцезнаходження: вул. Сімферопольска, 21, 5-й поверх, прим. 68,69, м. Дніпро, Дніпропетровської області.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 05 березня 2025 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО