ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/721/24 Номер провадження 22-ц/814/328/25Головуючий у 1-й інстанції Бєссонова Т.Д. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 червня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди ,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачем та відповідачем 20.08.2023 було укладено Договір оренди нежитлового приміщення №3, предметом якого була передача Орендодавцем в тимчасове платне користування (оренду) Орендарю приміщення, загальною площею 142 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ( згідно договору), за плату та на обумовлений строк для здійснення діяльності. Договір діє до 20.08.2024 року. Розмір щомісячної орендної плати становить 28500 грн.

Згідно умов договору відповідач самостійно щомісячно не пізніше 25 числа поточного місяця сплачує орендну плату готівкою Орендодавцю за адресою: АДРЕСА_1 ( згідно договору).

У порушення умов Договору, відповідач не сплатив орендну плату за грудень 2023 року та січень 2024 року на загальну суму 57000 грн. Станом на 19.02.2024 сума заборгованості з оплати орендної плати становить 57 000,00 грн.

Пунктом 6.5. Договору обумовлено, що за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення, а також 15% річних за кожний день прострочення у порядку, встановленому ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно розрахунків позивача розмір пені за період з 26.12.2023 по 19.02.2024 становить 1892,59 грн. 15 % річних від простроченої суми за період з 26.12.2023 по 19.02.2024, становить 946,30 грн.

02.02.2024 року позивачем було направлено відповідачу письмову претензію про повернення боргу в строк до 06.02.2024 року, проте своє зобов`язання він не виконав. Загальна сума боргу, яка підлягає сплаті відповідачем на його користь за договором становить 59 838,89 грн.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 червня 2024 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди - відмовлено.

Рішення мотивоване тим , що позивачем ОСОБА_1 не доведено, що він є власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що є предметом Договору оренди нежитлового приміщення №3 від 20.08.2023 року, адреси АДРЕСА_1 в адресному реєстрі м. Лубни не існує, а тому вимога про стягнення орендної плати за користування неіснуючим майном, яке не перебуває і не може перебувати у власності позивача, а відтак у користуванні відповідача, не ґрунтується на вимогах закону і обставинах справи, оскільки між сторонами не укладено в належній письмовій формі договір щодо нерухомого майна, яке перебуває у власності позивача.

В апеляційному порядку рішення оскаржив позивач ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права , без урахування фактичних обставин справи та доказів.

Скаржник зазначає, що назва частини території під статусом «проспект» , а не «майдан» це суто технічна помилка , яка не може впливати на орендну плату і прийняття судом рішення про стягнення заборгованості за оренду , оскільки договір оренди фактично відбувся і плата проводилась з боку орендаря ОСОБА_2 .

Договір фактично є укладеним та виконувався сторонами , окрім оплати за два місяці оренди ОСОБА_2 ( грудень 2023 та січень 2024 року).

Апелянт зауважує , що попередньо між сторонами двічі укладались аналогічні договори оренди щодо того ж нежитлового приміщення загальною площею 142 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Вказані договори також були оплатними та виконувались сторонами , зауважень щодо змісту договору сторони не висловлювали.

Варто зауважити , що сам відповідач визнає наявність договірних відносин зі ОСОБА_1 , щодо оренди приміщення розташованого по АДРЕСА_1 , та вказує на помилковість зазначення «проспект» Володимирський 16/1 .

За вказаних обставин , позивач просить скасувати рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 червня 2024 року та ухвалити нове про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.

З матеріалів справи встановлено, що 20.08.2023 року між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ОСОБА_2 (Орендар) був укладений Договір оренди нежитлового приміщення №3 (далі Договір), згідно умов якого орендодавець зобов`язується передати Орендареві, а Орендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування (оренду) приміщення, загальною площею 142 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , за плату та на обумовлений строк для здійснення діяльності. (п. 1.1, 1.2 Договору)

Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №370039902 від 15.03.2024 нежитлове приміщення, загальною площею 142 кв.м., що розташоване за адресою м.Лубни майдан Володимирський 16/1.належить позивачу ОСОБА_1 (а.с. 27-29)

Згідно листа виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області №0111/1711 від 21.03.2024 року, зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 в адресному реєстрі м. Лубни не існує. (а.с. 51)

Починаючи з 20 вересня 2020 року між сторонами існували договірні відносини щодо нежитлового приміщення загальною площею 142 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Вказані обставини підтверджуються договорами оренди від 20 вересня 2020 року та 20 серпня 2022 року укладеними між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 651 ЦК України визначено підстави для зміни або розірвання договору. Так, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (частина перша статті 763 ЦК України).

Згідно із статтею 26 Закону № 2269-ХІІ одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об`єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем. Договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Умовами договору оренди (пункт7.2) визначено, що він вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє до 20 серпня 2024 року, а в частині взаємних розрахунків та відповідальності сторін до повного виконання умов цього договору.

Пунктом 7.3 визначено , що зміни та доповнення до цього договору можуть мати місце за згодою сторін , які оформляються в письмовій формі і становлять невід`ємну частину цього договору.

Крім того, у договорі окремо визначені випадки його припинення: закінчення строку, на який його було укладено; дострокового розірвання за взаємною згодою сторін; відмови від договору орендодавця; в інших випадках, передбачених законодавством та цим договором (пункт 7.6).

Жодне з із цих положень договору не визнавалося недійсним, а тому при вирішенні даного спору суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. В даному випадку на думку колегії суддів варто врахувати саме відповідні умови договору щодо добровільності його укладення, оплатності та тривалості договірних відносин між сторонами , адже у ньому за взаємною згодою, виражаючи вільне волевиявлення, сторони узгодили вказані умови оренди (термін дії, оплата, припинення договору) та підписали його.

Окрім того, сам відповідач визнає , що є орендарем приміщення за адресою м.Лубни майдан Володимирський 16/1, що вбачається з адвокатського запиту наданого суду представником відповідача адвокатом Забарою Ю.А.( а.с.36) Так, у вказаному запиті зазначено , що ОСОБА_2 мав в оплатному користуванні з вересня 2020 року по листопад 2023 року нежитлове приміщення у м.Лубни майдан Володимирський 16/1.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Суд першої інстанції, в порушення вищевказаних норм прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову , зважаючи на помилкове зазначення у договорі оренди географічних термінів та інших слів, що вживаються на картах «проспект» замість вірного «майдан» . Проте , судом було залишено поза увагою дійсне укладення договору між сторонами , його підписання та погодження сторонами всіх істотних умов . Не враховано , що відповідач не заперечує наявності договору між сторонами щодо нежитлового приміщення загальною площею 142 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 .

За вказаних обставин , апеляційний суд вбачає підстави для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 й стягнення з ОСОБА_2 - орендної плати за грудень 2023 року та січень 2024 року на загальну суму 57000 грн. ; пені за період з 26.12.2023 по 19.02.2024 , що становить - 1892,59 грн;15 % річних від простроченої суми за період з 26.12.2023 по 19.02.2024, що становить 946,30 грн.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відтак , з відповідача підлягають стягненню витрати понесені позивачем зі сплати судового збору в суді першої інстанції та за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 червня 2024 року скасувати. Ухвалити у справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором оренди нежитлового приміщення №3 від 20 серпня 2023 року за період з грудня 2023 року по січень 2024 року в сумі 57 000 грн , пеню за період з 26 грудня 2023 року по 19 лютого 2024 року , що становить - 1892,59 грн , 15 % річних від простроченої суми за період з 26 грудня 2023 року по 19 лютого 2024 року, що становить 946,30 грн., а всього 59 838 грн 89 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені позивачем зі сплати судового збору в суді першої інстанції 1 211 грн 20 коп , та за подання апеляційної скарги 1 816 грн 50 коп. , а всього 3 027 грн 70 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов