ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року

м. Харків

справа № 646/3567/23

провадження № 22ц/818/813/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Львової С.А.,

учасники справи:

позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2024 року в складі судді Благої І.С.

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником та проживає у квартирі АДРЕСА_1 , де йому надаються послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

25 вересня 1997 року співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 створено та зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07 червня 2023 року № 30829506.

Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг, яка за період з 01 січня 2008 року по 01 травня 2023 року становить 25 123,90 грн, а також інфляційні втрати за період з 01 січня 2008 року по 01 лютого 2023 року у сумі 72068,04 грн, три відсотка річних від простроченої суми за період з 01 січня 2008 року по 01 лютого 2023 року у сумі 8013,55 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яка утворилась за період з 01 січня 2008 року по 01 травня 2023 року в сумі 25 123,90 грн, інфляційні втрати за період з 01 січня 2008 року по 01 лютого 2023 року у сумі 72068,04, три відсотка річних від простроченої суми за період з 01 січня 2008 року по 01 лютого 2023 року у сумі 8013,55 грн та судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2684,00 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2024 року позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» заборгованість в розмірі 25 123,90 грн за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 січня 2008 року по 01 травня 2023 року та інфляційні витрати у сумі 72 068,04 грн і 3% річних у сумі 8013,55 за період з 01 січня 2008 року по 01 лютого 2023 року; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» судовий збір у розмірі 2684,00 грн; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що замість акта звірки представляється певний розрахунок заборгованості, який зважаючи на однобічність і неправильність у розрахунках, доказом не є. Так у період з 01.01.18 по 01.06.18 оплату здійснено в повному обсязі, тоді як позивач вказує на заборгованість за січень, лютий, квітень 2018 року. Крім того, 18.07.18 здійснено внесок на утримання будинку у розмірі 1400,00 грн, який не враховано у розрахунках та помилково кваліфіковано як внесок на поточний ремонт під`їзду, тоді як це є складовою частиною внеску на утримання будинку та окремо не стягується. Також не знаходить свого відображення у розрахунках оплата на утримання будинку у розмірі 1000,00 грн без вказівки дати. Враховуючи, що будинок до останнього часу перебував у власності Харківського науково-технічного комплексу і на баланс ОСББ «Висота» не передавався, тому адміністрація ОСББ не має права збирати внески на утримання будинку з мешканцями через відсутність для цього правових підстав, відповідно оплата внесків проводиться на добровільній основі без можливості залучення до юридичної відповідальності за неї відсутність. Відповідно до ст. 256, 257 ЦК, загальний строк протягом якого особа має право звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права становить три роки, однак з моменту скасування судового наказу 22.04.19 та роз`яснення заявнику прав, ОСББ не вчинив дій, передбачених законом та з позовом не звертався, тому термін давності починає текти з винесення названого судового рішення. 30.10.2023 заявлено про застосування строку позовної давності до основних та додаткових вимог. Вказав, що справу розглянуто неповноважним складом суду, оскільки відведення судді Благої І.С. не розглянуто в установленому порядку. Суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження. У провадженні цього ж суду перебуває позов про визнання рішень загальних зборів ОСББ недійсними, що є підставою для зупинення розгляду позову ОСББ. Крім того, позов підписаний неналежною особою, враховуючи, що у особи, яка іменує себе, правління ОСББ немає повноважень підписувати та оплачувати послуги адвоката з пайових внесків учасників ОСББ. Крім того, цей статус не набутий у порядку передбаченому статутом ОСББ.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду змінити в частині сум стягнення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач порушив свої обов`язки співвласника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота», внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 334644629 від 05 червня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 загальною площею 74,7 кв м на підставі свідоцтво про право власності б/н від 20 липня 2007 року (а.с.8-9).

25 вересня 1997 року співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 створено та зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07 червня 2024 року (а.с.9 зворот - 12).

Відповідно до п.1.1 Статуту в редакції від 2016 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» створено власниками багатоквартирного будинку, що розташований за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», створення якого затверджено розпорядженням виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів від 25 вересня 1997 року № 703.

Відповідно до п.2.1 Статуту метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Пунктом 3.2 Статуту встановлено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори, які вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання.

Відповідно до п.3.3 Статуту до виключної компетенції загальних зборів належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Пунктом 3.11 Статуту передбачено, що рішення загальних зборів оприлюднюється шляхом розміщення його тексту в місцях загального користування будинку.

Згідно з пунктом 3.14 Статуту до компетенції правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» належить здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно із законодавством.

Пунктом 5.2 Статуту встановлений перелік зобов`язань співвласників багатоквартирного будинку, зокрема, співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (а.с.35-40).

Протоколом загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» від 10 червня 2014 року, зокрема, прийнято про встановлення розміру оплати на утримання будинку та прибудинкової території для власників житлових приміщень (квартир) та нежитлових приміщень у розмірі 2,10 грн за 1 кв м від загальної площі житлового та нежитлового приміщення (а.с.31-34).

Протоколом загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» від 18 жовтня 2017 року, зокрема, прийнято рішення щодо переліку та розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території на 2017-2018 роки (а.с.27-29).

З додатку № 1 до протоколу загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» від 18 жовтня 2017 року вбачається, що тариф на послуги з утримання будинку та прибудинкової території становить 3,50 грн за 1 кв м (а.с.30).

За розрахунком Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати внесків на управління та утримання будинку та прибудинкової території та внесків до ремонтного фонду за період з 01 січня 2008 року по 01 травня 2023 року 25 123,90 грн.

Також Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Висота» нарахована сума інфляційного збільшення заборгованості за період з 01 січня 2008 року по 01 лютого 2022 року в розмірі 72 068,04 грн та 3 % річних від простроченої суми за період з 01 січня 2008 року по 01 лютого 2022 року в розмірі 8013,55 грн.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 до суду першої інстанції подав заяву про застосування строку позовної давності (а.с.84).

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Відповідно до п.1.1 Статуту в редакції від 2016 року ОСББ «Висота» створено власниками багатоквартирного будинку, що розташований за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», створення якого затверджено розпорядженням виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів від 25 вересня 1997 року № 703.

Згідно з частиною першою статті 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Зважаючи на вищезазначене до правовідносин у справі застосовуються положення Закону України «Про об`єднання співвласників в багатоквартирному будинку».

Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

У статті 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

За змістом частин першої другої статті 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту: шляхом скликання загальних зборів: створювати органи управління та визначати умови їх діяльності та оплати; приймати рішення щодо надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту неподільного і загального майна відповідно до статуту; давати згоду на укладення договорів на виконання робіт та надання послуг для об`єднання відповідно до вимог статті 10 цього Закону; встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; виключати з свого складу членів об`єднання, які не виконують своїх обов`язків; брати на баланс майно об`єднання; для виконання статутних завдань здійснювати необхідну господарську діяльність в порядку, визначеному законом. Доручати правлінню в межах повноважень, визначених статутом: визначати підрядника, укладати договори на управління та експлуатацію, обслуговування і ремонт майна з будь-якою фізичною або юридичною особою відповідно до статуту та законодавства; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів; ініціювати скликання загальних зборів; захищати права, представляти законні інтереси власників в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності; за рішенням загальних зборів та згодою власників приміщень, які не є членами об`єднання, використовувати приміщення в житловому комплексі для потреб органів управління об`єднання.

Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що ОСББ має право забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань резервного і ремонтного фондів, звертатись до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим законом та статутом об`єднання платежі, збори і внески, а також відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначено Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VIII), який регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Частиною першою статті 7 Закону № 417-VIII визначені обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, зокрема: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (частина друга статті 7 Закону № 417-VIII).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Пунктом 1 статті 7 вказаного Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2статті 7 Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та є усталеним у практиці Верховного Суду, зокрема, підтриманий у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 761/48615/18-ц (провадження № 61-14819св2), від 09 червня 2021 року у справі № 303/7554/16-ц (провадження № 61-20523св19), від 28 липня 2021 року у справі № 554/7740/17 (провадження № 61-13603св19).

Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Особа, яка є власником приміщення у будинку, в якому створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні, а тому за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку заявлена сума боргу підлягає стягненню.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 522/2173/14 (провадження № 61-21971св18).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Отже, особа, яка є власником (співвласником) квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, у тому числі у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна відповідно до розміру своєї частки та затверджених тарифів а також сплачувати вартість інших комунальних послуг.

За таких обставин, співвласник житлового приміщення у житловому комплексі, в якому створене Об`єднання несе обов`язок зі сплати внесків відповідно до прийнятих загальними зборами рішень, а також з оплати інших платежів за спожиті житлові або комунальні послуги.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правило статті 526 ЦК України є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За приписами статей 530, 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

ЦК України передбачає спеціальні засоби, які забезпечують захист майнових інтересів кредитора на випадок невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань боржником, які є видами забезпечення виконання зобов`язання.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою в статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладаються законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, у будинку АДРЕСА_2 створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота».

Загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота», що є вищим органом управління об`єднання, прийняті рішення про встановлення розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

Рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» є чинними, а відтак створюють відповідні права і обов`язки. Позивач наділений правом нараховувати плату за утримання будинку та прибудинкової території, а також внесків до ремонтного фонду і вимагати своєчасної оплати, а відповідач, в свою чергу, зобов`язаний дотримуватися прийнятих рішень загальних зборів та здійснювати своєчасну оплату внесків за надані послуги.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» з 01 січня 2008 року по 01 травня 2023 року надавались ОСОБА_1 послуги з утримання будинку та прибудинкової території, нараховувалася щомісячно плата за надані послуги, але відповідачем оплата послуг здійснювалася не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 25 123,90 грн.

Також Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Висота» нарахована сума інфляційного збільшення заборгованості за період з 01 січня 2008 року по 01 лютого 2022 року в розмірі 72 068,04 грн та 3 % річних від простроченої суми за період з 01 січня 2008 року по 01 лютого 2022 року в розмірі 8013,55 грн, на що Об`єднанням також надано відповідні розрахунки.

Будь-яких доказів на спростування розміру заборгованості відповідачем до суду не надано. Також відсутні докази укладення між сторонами договору про реструктуризацію заборгованості відповідача за надані послуги.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про ненадання чи неналежне надання Об`єднанням послуг відповідачу, матеріали справи не містять.

Однак, колегія суддів зазначає, що в суді першої інстанції ОСОБА_1 заявив про застосування строків позовної давності, яке по суті не розглянуто, у зв`язку з чим колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України).

Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість цивільних відносин.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (пункт 51 рішення ЄСПЛ від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 43 рішення ЄСПЛ від 29 січня 2013 року у справі «Золотас проти Греції (№ 2)»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.

У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

З цього випливає, що у разі закінчення строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину.

За таких обставин, перебіг строку позовної давності у рамках даної справи, що розпочався у квітні 2017 року, не закінчився у квітні 2020 року, а продовжений у порядку пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27 червня 2023 року «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Разом з тим, з 24 лютого 2022 року дотепер в України діє воєнний стан, підставами якого є Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (з наступними змінами).

Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259 (позовна давність), 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Вказаний Закон набрав чинності 17 березня 2022 року.

Наведене свідчить, що законодавцем з метою забезпечення визначеного Конституцією України права на доступ до суду передбачено продовження на період дії воєнного стану строку, протягом якого особа може реалізувати своє право на звернення до суду з метою захисту своєї прав та інтересів.

За таких обставин, перебіг строку позовної давності у рамках даної справи продовжений у порядку пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Так, враховуючи запровадження карантину, що діяв з квітня 2020 року до 30 червня 2023 року, та дію зараз у державі режиму воєнного стану, строк позовної давності для вимоги позивача про стягнення заборгованості за період з квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року на дату подачі позову (30 березня 2023 року) не сплив.

Таким чином, позовна давність для пред`явлення позовних вимог з квітня 2017 року по даній справі станом на день звернення до суду не сплила, її перебіг був зупинений до кінця дії карантину, а після припинення дії карантину строк продовжується на строк дії воєнного стану в Україні.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що оскільки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» звернулося до суду лише 15 липня 2023 року, а позивач не довів наявність поважних причин, з яких пропущено строк звернення до суду з позовом за період з 01 січня 2008 року по 02 квітня 2017 року, а відтак вимога позивача про стягнення заборгованості за цей період заявлена поза межами строку позовної давності, в зв`язку із чим сума заборгованості за цей період не підлягає стягненню, оскільки відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, межі заявлених Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Висота» позовних вимог, заяву про застосування позовної давності, продовження визначеного статтею 257 ЦК України строку на строк дії карантину та строк дії воєнного стану в Україні, а також за вирахуванням вже сплаченої ОСОБА_1 суми в рахунок погашення заборгованості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги в межах позовної давності за період з 02 квітня 2017 року по 01 травня 2023 року, яка, за вирахуванням сплачених коштів в рахунок сплати заборгованості за надані послуги, становить 15 935,05 грн.

При цьому, розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача визначено з урахуванням того, що предметом спору є заборгованість зі сплати комунальних послуг, які оплачуються щомісячно, у наступному місяці за попередній.

Також, на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» в межах строку позовної давності підлягає стягненню інфляційні втрати за період з 02 квітня 2017 року по 01 лютого 2022 року в розмірі 7354,65 грн та 3% річних за період з 02 квітня 2017 року по 01 лютого 2022 року в розмірі 2312,98 грн.

Твердження ОСОБА_1 про те, що справу розглянуто неповноважним складом суду, оскільки відведення судді Благої І.С. не розглянуто в установленому порядку до уваги не приймаються, оскільки заяви про відвід головуючому судді розглянуто судом першої інстанції під час вирішення справи та підстав для відводу не встановлено. Підстави для визнання відводу обґрунтованим судом апеляційної інстанції також відсутні.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки дана справа є малозначною та ціна позову не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як це передбачено п.5 ч.4 ст.274 ЦПК України в редакції чинній на момент подачі позову, тому суд першої інстанції правомірно розглянув дану справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Посилання ОСОБА_1 на те, що позов підписаний неналежною особою, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки матеріали справи містять документи на представлення інтересів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» адвокатом Міліруд Є.О., зокрема, ордер на надання правничої допомоги серії АХ № 1127422 від 24 квітня 2023 року, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що керівником Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» є Кутоманов А.В., копія адвокатської угоди № 222012 про надання правничої допомоги, яка укладена від імені Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» в особі Кутоманова А.В. Таким чином, вказані документи у відповідності до вимог ч.4 ст.62 ЦПК України підтверджують повноваження адвоката Міліруд Є.О., як представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота».

За таких обставин рішення суду необхідно змінити в частині сум стягнення, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» задоволено на 24,34%, тому сплачений судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 653,29 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота».

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково на 75,66%, тому судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3046,07 грн підлягає стягненню з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» на користь ОСОБА_1 .

Шляхом взаємозаліку зазначених сум з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 2392,78 грн (3046,07 грн 653,29 грн).

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2024 року змінити в частині сум стягнення.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період 02 квітня 2017 року по 01 травня 2023 року в розмірі 15 935,05 грн, інфляційні втрати за період з 02 квітня 2017 року по 01 лютого 2022 року в розмірі 7354,65 грн та 3% річних за період з 02 квітня 2017 року по 01 лютого 2022 року в розмірі 2312,98 грн, а всього 25 602,68 грн.

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2392,78 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина