Провадження № 22-ц/4808/296/25
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л. В.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л. В.,

суддів: Бойчука І. В., Максюти І. О.,

секретаря Шемрай Н.Б.

за участю представника апелянта адвоката Білана А.М., Бондаревої К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у представника ОСОБА_1 Бондаревої Нонни Борисівни на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2024 року, ухвалене в складі судді Мелещенко Л. В. в місті Івано-Франківську, повний текст якого складено 10 грудня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей та часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей та часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

В обґрунтування позову зазначав, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. У шлюбі у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2016 року шлюб між ними розірвано. Цим же рішенням з нього на користь відповідачки вирішено стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 08 лютого 2016 року.

Сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі він не в змозі.

Зазначав, що є військовим пенсіонером і перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України. 30 квітня 2021 року йому встановлено третю групу інвалідності, внаслідок війни. З 24 лютого 2024 року він проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 і бере безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.

За наслідками чергових медичних оглядів медико-соціальною експертною комісією 22 травня 2023 року та 17 червня 2024 року йому підтверджували (встановлювали) втрату працездатності - групу інвалідності.

З часу призначення аліментів суттєво змінився його стан здоров`я. У зв`язку із наявними захворюваннями він потребує постійного приймання медичних препаратів, на придбання яких несе матеріальні витрати.

Крім цього, 01 червня 2023 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , яка є особою з інвалідністю ІІІ групи. Від попереднього шлюбу у неї на утриманні є малолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На лікування дружини її пенсійних виплат не вистачає і тому ці витрати покриваються з його грошового забезпечення військовослужбовця.

Судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 06 червня 2018 року з колишнього чоловіка його дружини, ОСОБА_8 , постановлено стягувати щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу. Проте ОСОБА_8 не виконує свої обов`язки по сплаті аліментів, у зв`язку з чим, станом на 01 листопада 2024 року у нього наявна заборгованість у розмірі близько 131 209,38 грн. У зв`язку з цим його дружина ОСОБА_9 не може самостійно надавати повноцінне матеріальне утримання синові, а тому ці витрати також покриваються з його грошового забезпечення.

Суттєвою обставиною, що впливає на його матеріальний стан, є і необхідність надання матеріальної допомоги непрацездатній матері, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його батько, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 і мати з того часу проживає одна, а враховуючи наявність захворювань, а також те, що вона є особою похилого віку, він зобов`язаний надавати їй матеріальну допомогу.

Вказував, що від сплати аліментів він не ухилявся, на користь відповідачки щомісяця стягувалися аліменти з його пенсії. Однак заборгованість частково виникла у зв`язку з тим, що розрахунок проведено і на сина ОСОБА_3 , який досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_6 , а тому враховуючи положення частини другої статті 197 СК України, на думку позивача, наявні підстави для часткового звільнення його від сплати заборгованості за аліментами.

Враховуючи викладене, просив змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2016 року (справа № 344/102/16-ц, провадження № 2/344/8/16) на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягувати їх у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття; частково звільнити його від сплати на користь ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 400 000,00 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Вирішуючи вимогу про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів про зміну свого матеріального або сімейного стану, зміну матеріального або сімейного стану відповідачки, так само не довів погіршення свого здоров`я, що спричинило погіршення матеріального стану, а тому відсутні підстави для зміни (зменшення) розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Щодо вимоги про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами, то суд першої інстанції вказав, що у матеріалах справи відсутні докази про те, що така заборгованість виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення, у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині суд уважав необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_10 на рішення суду подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у ОСОБА_1 з часу присудження з нього аліментів суттєво змінилися обставини його життя і матеріальний стан, які він належним чином обґрунтував у позові і які, виходячи з норм сімейного законодавства, є підставою для зменшення розміру аліментів, однак викладені ним обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції. Також суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам ОСОБА_1 щодо наявності підстав для часткового звільнення його від сплати аліментів, враховуючи обставину, за якої така утворилася.

Крім того, суд першої інстанції порушив право ОСОБА_1 на подання відповіді на відзив, оскільки такий надійшов на адресу останнього уже після постановлення судом оскаржуваного рішення суду.

Представник апелянта вказує також на те, що відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 листопада 2024 року вирішено проводити розгляд цієї справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі, однак у оскаржуваному рішенні суд, посилаючись на вказану ухвалу зазначив, що розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. При цьому, будь-які процесуальні документи щодо зміни порядку розгляду справи ОСОБА_1 не надходили, що свідчить про порушення судом норм процесуального права, у зв`язку з непроведенням судом підготовчого судового засідання, він не мав можливості долучити певні докази.

Додатково зазначає, що ОСОБА_1 постійно приймає медичні препарати, участь у бойових діях загострює перебіг, наявних у нього захворювань, у зв`язку з чим йому неодноразово надавалася медична допомога у найближчих до місць локації його підрозділу медичних закладах. Крім того, оскільки його дружина страждає на неврологічні захворювання з постійною симптоматикою і певними фізіологічними обмеженнями життєдіяльності, а у його матері наявне онкологічне захворювання, яке передбачає періодичні обстеження магнітно-резонансною томографією та комп`ютерною томографією, які не є безкоштовними, ОСОБА_1 несе витрати по їх забезпеченню. Ба більше, оскільки апелянт бере участь у бойових діях, то він також несе витрати на ремонт та обслуговування автомобілів, придбання генераторів, обслуговування систем СтарЛінк, які не забезпечуються Міністерством оборони України.

Вказує також на те, що заборгованість по аліментах виникла не з вини апелянта і останній ніколи не ухилявся від сплати таких, а враховуючи, що він брав участь у бойових діях, то не мав можливості перевірити, яким чином здійснюється їх стягнення. Щодо висновку суду першої інстанції про відсутність доказів здійснення стягнення аліментів на повнолітнього сина вказує на те, що суд лише обмежився таким твердженням, проте не надав оцінку документам, виданими фінансовою службою військової частини.

Враховуючи викладене, представник апелянта просить оскаржуване рішення суду скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позиція інших учасників справи

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила оскаржуване рішення суду залишити без змін, оскільки таке є законним і справедливим, судом першої інстанції надано правильну оцінку всім обставинам справи.

Вказувала, що нормами сімейного законодавства передбачено вичерпний перелік обставин, за яких платника аліментів можна звільнити від сплати заборгованості за аліментами, враховуючи, що судом першої інстанції такі не встановлено, рішення суду про відмову у задоволенні цієї вимоги є правильним.

Крім того зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні вимоги й про зменшення розміру аліментів, оскільки на підтвердження обставин, які би давали право зменшити, раніше визначений судом розмір аліментів, зокрема щодо погіршення матеріального становища чи стану здоров`я платника аліментів, у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази.

Заяви (клопотання) учасників справи

У судовому засіданні представник апелянта адвокат Білан А. М. вимоги апеляційної скарги підтримав, просив такі задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду залишити без змін.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 12-14).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2016 року по справі № 344/102/16-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено.

Вирішено шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24 березня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 392 розірвати.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 від всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, із дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Стягнення ухвалено розпочати з 08 лютого 2016 року (а.с.9-10).

01 червня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного між регіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 11).

Батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_12 (а.с.15).

Згідно із посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Департаментом соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни (а.с. 16, 18).

ОСОБА_13 є особою з інвалідністю 3 групи (загальне захворювання) та отримує пенсію по інвалідності (а.с. 17, 20).

01 серпня 2024 року старшим державним виконавцем Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного між регіонального управління Міністерства юстиції України винесена постанова у виконавчому провадженні № 50776832, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які він отримує у військовій частині НОМЕР_1 . Вирішено здійснювати відрахування із суми доходів боржника відповідно до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50 % до погашення заборгованості (25 % згідно виконавчого документа та 25 % в погашення заборгованості), після погашення заборгованості проводити стягнення згідно з виконавчого документа (а.с. 32-34).

Згідно із довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 07 червня 2024 року № 52 з пенсії ОСОБА_1 проводяться відрахування на користь ОСОБА_2 відповідно до постанови від 09 червня 2021 року ВП № 50776832, винесеної на підставі виконавчого листа, виданого 18 березня 2016 року № 344/102/2026. Сума відрахувань за період з 01 серпня 2021 року по 31 травня 2024 року становить 320599,40 гривень (а.с. 22).

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 30 жовтня 2024 року № 6919, ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації протии України (а.с. 23).

Відповідно до довідок військової частини НОМЕР_1 від 06 червня 2024 року № 5/3790 та від 02 листопада 2024 року № 5/6970, ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та отримує заробітну плату (грошове забезпечення), сукупний розмір якої з червня 2023 року по травень 2024 року становить 1 512 317,46 грн, з січня 2024 року по вересень 2024 року 1217801,65 грн. Сума аліментів, сплачених у вересні 2024 року 66100,66 грн, у жовтні 2024 року 65857,62 грн (а.с. 25-26).

Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_10 (а.с. 27).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.28).

Згідно із випискою із медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення від 03 липня 2023 року, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Прикарпатський клінічний онкологічний центр ІФ ОР» з 29 червня 2023 року по 03 липня 2023 року (а.с. 29).

Судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 06 червня 2018 року з ОСОБА_8 вирішено стягувати на користь ОСОБА_12 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, починаючи з 05 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 30).

Згідно із розрахунком заборгованості, наданим старшим державним виконавцем Ірпінського міського відділу ДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заборгованість ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_7 станом на 01 листопада 2024 року становить 131209,38 грн, сплачено 31707,20 грн (а.с.35-36).

Відповідно до довідки, виданої ВПУ № 21 м. Івано-Франківська, ОСОБА_3 навчається на 1 курсі Вищого професійного училища № 21 м. Івано-Франківська з 01 вересня 2023 року. Форма навчання денна. Термін закінчення навчального закладу: 30 червня 2025 року (а.с.55).

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою статті 184 ЦПК України передбачено, що позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

За вимогами частини другої статті 187 ЦПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються, зокрема, дата, час і місце підготовчого засідання, якщо справа буде розглядатисяв порядку загального позовного провадження.

Згідно з частинами першої, другої статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

У частинах першій, другійстатті 200 ЦПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Встановлено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 листопада 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей та часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Призначено підготовче засідання на 05 грудня 2024 року. 05 грудня 2024 року судом ухвалено оскаржуване судове рішення. Однак з матеріалів справи встановлено, що ні підготовчого засідання, ні закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, суд першої інстанції в порушення зазначених норм ЦПК України не провів, а відразу ухвалив оскаржуване судове рішення в порядку спрощеного провадження. Водночас норми цивільного процесуального законодавства не передбачають можливості суду перейти із загального позовного провадження до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, що свідчить про порушення судом норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункту 7 частини третьої статті 376 ЦПК України).

Враховуючи, що суд першої інстанції, відкриваючи провадження у справі вирішив розглядати справу за правилами загального позовного провадження, а ухвалив оскаржуване судове рішення в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права, а тому рішення суду необхідно скасувати та ухвалити нове рішення.

Звертаючись до суду із позовом до ОСОБА_2 , позивач просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягувати їх у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття; частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментах у розмірі 400 000,00 грн.

Щодо зменшення розміру аліментів

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, наведене свідчить про те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Статтею 192 СК України визначено підстави для зміни раніше встановленого розміру аліментів, а саме: зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог про зменшення розміру аліментів зазначав, що після ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів у нього суттєво змінився стан здоров`я йому встановлено групу інвалідності, сімейний стан, так як він зареєстрував шлюб з ОСОБА_14 , а також матеріальний стан, що пов`язано з необхідністю надавати матеріальну допомогу непрацездатній матері.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів, дослідивши зібрані у справі докази на основі внутрішнього переконання з точки зору їх достовірності, повноти, несуперечності, достатності, уважає, що вимоги ОСОБА_1 щодо зменшення розміру аліментів не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що після встановлення ОСОБА_1 групи інвалідності, такий продовжує перебувати на військовій службі у військовій частині та, у зв`язку з цим отримує грошове забезпечення. Докази того, що у зв`язку із встановленням групи інвалідності він несе витрати на придбання будь-яких медичних препаратів, у матеріалах справи відсутні. Крім того, згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, групу інвалідності ОСОБА_1 встановлено на рік, оскільки дата чергового переогляду 17 червня 2025 року.

Також колегія суддів критично оцінює доводи позивача про те, що він покриває витрати на лікування своєї дружини та матері, оскільки такі не підтверджуються жодними належними та допустими доказами. Ба більше, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_9 (дружина) отримує пенсію по інвалідності, водночас ОСОБА_10 (мати) є особою похилого віку, а отже отримує пенсійні виплати. Факт перебування вказаних осіб на утриманні позивача, останнім не доведено, як і не доведено, що коштів, які залишаються після стягнення аліментів на дітей, недостатньо для покриття його потреб, враховуючи розмір його доходів.

Колегія суддів не бере до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що в силу досягнення старшим сином повноліття підлягає зменшенню розмір стягуваних аліментів, оскільки зазначене питання врегульоване статтею 183 СК України. За змістом наведеної норми, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Якщо ж державним виконавцем під час виконання судового рішення порушуються права боржника в наведеній частині, він вправі їх оскаржити.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що зменшення розміру аліментів не відповідає принципу «найкращих інтересів дитини», які превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Враховуючи викладене, колегія суддів уважає, що у задоволенні вимоги про зменшення розміру аліментів необхідно відмовити.

Щодо часткового звільнення від сплати заборгованості по аліментах

Згідно з частиною другою статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі № 381/1553/19-ц.

Тобто суд може, за передбачених статтею 197 СК України умов, повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.

Встановлено, що державним виконавцем, у зв`язку із відсутністю інформації про проходження позивачем військової служби, розмір аліментів, які стягуються на утримання дітей із ОСОБА_1 протягом певного часу визначався лише, виходячи із пенсії останнього. Доказів того, що ОСОБА_1 , знаючи про аліментні зобов`язання, повідомляв державного виконавця про зміни у матеріальному стані, у зв`язку із призовом на службу, стороною позивача не надано, а тому відсутні підстави уважати, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з вини боржника, а в силу об`єктивних обставин, що мають істотне значення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що наявна заборгованість утворилася внаслідок того, що державним виконавцем продовжують стягуватися аліменти на утримання сина, який досяг повноліття, колегія суддів оцінює критично, оскільки вказані обставини не підтверджено доказами і як зазначалося вище, неправомірні дії виконавця можуть бути оскаржені.

Отже, вимоги ОСОБА_1 про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами є необґрунтованими, а тому у задоволенні таких також необхідно відмовити.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необґрунтованості позову, однак припустився процесуального порушення, яке тягне скасування судового рішення та ухвалення нового.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2024 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей та часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 березня 2025 року.

Суддя-доповідач: Л. В. Василишин

Судді: І. В. Бойчук

І. О. Максюта