Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/38/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Надопта А.А. секретар судового засідання Стрижак О.М. розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Продан О.І., звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну частку(пай) в порядку спадкування за заповітом.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки ОСОБА_2 , останнє місце проживання якої було: АДРЕСА_1 .

Після смерті спадкодавиці залишилося право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Зірка» (с.Онік) загальним розміром 2,5 в умовних кадастрових гектарах (по 1,25 га кожна частка).

За життя баба позивача ОСОБА_2 склала заповіт, яким на випадок смерті заповіла належне їй майно своїй онуці, ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом складеним та посвідченим секретарем Оноцької сільської ради, який зареєстрований в реєстрі за №9

За прийняттям спадщини позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державний нотаріус Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача, будучи повідомленим про день, час та місце проведення підготовчого засідання належним чином, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Третя особа будучи повідомленою про день, час та місце проведення підготовчого засідання належним чином, в підготовче засідання також не з`явилася.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні ухвалюється рішення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабця позивача ОСОБА_2 , останнє місце проживання якої було: АДРЕСА_1 . Факт смерті ОСОБА_3 підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.08.2000 року.

Після смерті спадкодавиці залишилося право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Зірка» (с.Онік) загальним розміром 2,5 в умовних кадастрових гектарах (по 1,25 га кожна частка).

За життя баба позивача ОСОБА_2 склала заповіт, яким на випадок смерті заповіла належне їй майно своїй онуці, ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом складеним та посвідченим секретарем Оноцької сільської ради, який зареєстрований в реєстрі за №9

Набути право власності на спадкові речові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують належність майнових прав покійному спадкодавцю. Така ситуація обумовлена тим, що у документованих матеріалах, що залишилися по смерті баби, оригіналів сертифікатів на право на земельну частку (пай) або інших документів аналогічного характеру віднайдено не було.

За вказаних обставин державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовила. Таким чином через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкові права позивач позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства; сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно положень ч.І ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

За запитом позивача в архівних матеріалах Відділу №4 ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області було віднайдено копії сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії РН №167111 від 10.09.2002 року (виданого на ім`я покійної баби позивача ОСОБА_2 ) та серії РН №167110 від 10.09.2002 року (виданого ще на ім`я діда позивача ОСОБА_4 ).

Дідо позивача (чоловік спадкодавця) ОСОБА_4 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2 . По його смерті баба позивача за свої чоловіком спадщину прийняла в порядку ч.З ст.1268 ЦК України як спадкоємець, який проживав разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Вказана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 17.10.2022 року №19.8- 21/758. Однак свідоцтво про право на спадщину не отримала. У той же час ч.З ст.1296 ЦК України регламентовано, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Верховний Суд роз`яснив, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права (таку правову позицію відображено в постанові ВС від 14.08.2019 року у справі №523/3522/16-ц).

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»).

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.І ст.З, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст.2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Позивач з аналогічними (тотожними) вимогами до відповідачів до інших судових інстанцій (органів) не зверталася, питання відшкодування судових витрат нею не порушується. Заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не вживалися, оригінали письмових доказів перебувають у розпорядженні позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.4, 5, 64, 175, 187, 263, 264 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 1218 ЦК України,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 . - задоволити.

У порядку спадкування за заповітом визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право на:

- земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Зірка» (с.Онік) розміром 1,25 в умовних кадастрових гектарах та вартістю 9491 гривень;

- земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Зірка» (с.Онік) розміром 1,25 в умовних кадастрових гектарах та вартістю 9491 гривень

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта