П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа номер 485/1608/24

провадження номер 22-ц/812/507/25

19 березня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 січня 2025 року, ухвалене об 11 год 03 хв під головуванням судді Соловйова О. В. у приміщенні суду у м. Снігурівка Миколаївської області, повне судове рішення складено 15 січня 2025 року, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

26 липня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду вказаний вище позов, який обґрунтовував наступним.

Позивач зазначав, що з 1999 по 2019 роки сторони перебували у шлюбі, під час якого в них народилося четверо синів. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є повнолітніми, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ще ні.

ОСОБА_1 вказував, що сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом із ним. Відповідачка матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки отримує допомогу у зв`язку із смертю її чоловіка-військовослужбовця.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Позиція відповідача у суді першої інстанції

ОСОБА_2 зазначала, що усі діти перебували на її утриманні.

Судовим наказом Ставищенського районного суду Київської області від 20 листопада 2019 року (справа №378/1416/19) з ОСОБА_1 на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття.

Разом з тим, ОСОБА_1 кошти на утримання дітей не сплачував.

На прохання позивача, щоб у нього не росла заборгованість за аліментами, вона звернулася до державного виконавця з заявою про повернення виконавчого листа. 06 грудня 2021 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу.

Проте, позивач у добровільному порядку аліменти так і не сплачував.

Відповідач зазначала, що місце проживання неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстроване по АДРЕСА_1 .

У подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 поїхали до батька у гості і з того часу ОСОБА_1 забороняє їй спілкуватися з дітьми.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів у сумі 10 000 грн на кожну дитину, відповідачка зазначала, що вона не працює, отримує пенсію по втраті годувальника у сумі 8972,91 грн, має на утриманні малолітнього сина. За такого вона не в змозі сплачувати аліменти у заявленій позивачем сумі.

ОСОБА_2 наголошувала на тому, що вона періодично допомагає своїм неповнолітнім дітям, купує їм продукти харчування, які надсилає їм поштою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 січня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26 липня 2024 року та до досягнення дітьми повноліття.

З ОСОБА_2 на користь держави стягнуто судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд виходив із того, що обставини справи, досліджені докази та норми сімейного законодавства, свідчать про наявність у відповідача обов`язку та спроможності сплачувати аліменти у вказаному у рішенні розмірі. Суд вказав, що позивач належними доказами не довів спроможність відповідачки сплачувати аліменти на утримання кожного сина по 10 000 грн щомісячно.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду змінити, збільшивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх синів, до 10 000 грн на кожну дитину.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач вказував, що ОСОБА_2 є працездатною особою, яка має на праві власності два будинки, а також транспортний засіб. Її малолітній син ОСОБА_9 щомісячно отримує 75 000 грн у зв`язку з загибеллю батька-військовослужбовця. ОСОБА_2 також отримує щомісячно вказану суму у зв`язку з втратою чоловіка-військовослужбовця та пенсію у сумі 8972,91 грн. За такого, на думку апелянта, відповідач має фінансову спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх синів у заявленому ним розмірі.

Доводи інших учасників справи

Відповідачкою подано відзив на апеляційну скаргу, у якому наголошено на тому, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З 19 вересня 1999 року до 23 липня 2019 року (дата набрання законної сили рішення суду) сторони перебували у шлюбі, під час якого у них народилися син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Судовим наказом Ставищенського районного суду Київської області від 20 листопада 2019 року (справа №378/1416/19) з ОСОБА_1 на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16.06.2020 ОСОБА_2 є також матір`ю сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

За інформацією Центру надання адміністративних послуг Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 21.10.2024 у будинку АДРЕСА_1 з 10 лютого 2016 року зареєстровані ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , з 09 червня 2016 року ОСОБА_14 , з 21 жовтня 2024 року ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

З довідки-характеристики Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області №18 від 10.01.2024 та актів обстеження матеріально-побутових умов проживання громадян випливає, що по АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 зареєстровано п`ятеро її дітей, але фактично проживають ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають з батьком.

Рішенням виконавчого комітету Снігурівської міської ради №221 від 22 вересня 2021 року визначено місце проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком по АДРЕСА_2 .

Відповідно до відомостей Пенсійного фонду України ОСОБА_2 перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Київській області і отримує пенсію в разі втрати годувальника у сумі 8972,91 грн.

Інформація з Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що в провадженні Ставищенського районного суду Київської області перебуває цивільна справа №485/2363/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з батьком.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з статями 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За положеннями частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявності на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставин, що мають істотне значення.

За приписами статті 141 СК України мати, батько мають рівні як права, так і обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.

Судом встановлено, що судовим наказом Ставищенського районного суду Київської області від 20 листопада 2019 року (справа №378/1416/19) з ОСОБА_1 на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття.

ОСОБА_14 та ОСОБА_11 до 2021 року проживали разом з матір`ю.

З 2021 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживають разом з батьком, про що свідчить акт про обстеження місця проживання та рішення виконавчого комітету Снігурівської міської ради №221 від 22 вересня 2021 року, яким визначено місце проживання вказаних дітей сторін з батьком по АДРЕСА_2 .

З письмових пояснень відповідачки вбачається, що виконавчий лист щодо виконання судового наказу від 20 листопада 2019 року був повернутий їй державним виконавцем 06 грудня 2021 року на підставі її заяви.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що обставини справи, досліджені докази та норми сімейного законодавства, свідчать про наявність у відповідачки обов`язку та спроможності сплачувати позивачу аліменти на утримання двох синів у розмірі 1500 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд вказав, що позивач належними доказами не довів спроможність відповідачки сплачувати аліменти на утримання кожного сина по 10 000 грн щомісячно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для стягнення з відповідачки на утримання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 аліментів у сумі по 10 000 грн щомісячно, оскільки з досліджених доказів не вбачається такої спроможності відповідачки.

Посилання позивача на те, що вона має декілька будинків та автомобілів ніякими доказами не підтверджено.

Що стосується доводів позивача про отримання відповідачкою щомісячного платежу у сумі 75 000 грн у зв`язку з загибеллю її чоловіка-військовослужбовця, то суд першої інстанції дав оцінку цьому факту, яку колегія суддів вважає правильною.

Проте колегія суддів не може погодитися з визначеним судом розміром аліментів, оскільки він є меншим ніж мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Наразі це 1598 грн.

За такого оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів.

Визначаючи цей розмір, колегія суддів виходить з того, що відповідачка є працездатною особою, захворювань, які б потребували витрачання значних коштів на лікування, не має, бо таких доказів не надавалося, має на утриманні малолітнього сина, якого виховує сама, отримує пенсію по втраті годувальника у сумі 8972,91 грн.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що з урахуванням принципів розумності та справедливості на даний час відповідачка є спроможною щомісячно сплачувати аліменти на утримання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у сумі по 2000 грн на кожну дитину.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення зміні в бік збільшення розміру аліментів.

Керуючись статтями 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 січня 2025 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 26 липня 2024 року та до досягнення дітьми повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Крамаренко

О. О. Ямкова

Повне судове рішення складено 19 березня 2025 року.