ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-з/821/31/25Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
Справа №697/682/24
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
18 березня 2025 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:
Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.
учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»;
відповідач ОСОБА_1 ;
представник відповідача адвокат Яресько Тарас Віталійович;
особа, яка подала заяву представник ОСОБА_1 адвокат Яресько Тарас Віталійович;
розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Яреська Тараса Віталійовича про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Яреська Тараса Віталійовича на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2024 року позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за договором позики № 72131821 в розмірі 14 875,00 грн., з яких: 8 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 375,00 грн. сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 3350287 в розмірі 17 781,50 грн., з яких: 2 998,10 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 783,40 грн. сума заборгованості за процентами, а всього 32 656,50 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Яресько Т.В. оскаржив його до суду апеляційної інстанції.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Яресько Тараса Віталійовича задоволено частково.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2024 року змінено зменшено суму заборгованості за Договором позики № 72131821 від 15.01.2023 року, яка підлягала стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з 14875,00 грн. (з яких 8500 грн. сума загальної заборгованості за основною сумою боргу та 6375,00 грн. сума заборгованості за відсотками) до 11050, 00 грн. (з яких 8500 грн. сума загальної заборгованості за основною сумою боргу та 2550,00 грн. сума заборгованості за відсотками), зменшено загальний розмір заборгованості, яка підлягала стягненню з 32656,50 грн. до 28831,50 грн.

В частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплаченого судового збору у розмірі 1909,76 грн. скасовано.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Компенсовано ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір в розмірі 1685,96 грн.

24 лютого 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Яресько Т.В. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» витрати на правничу допомогу в сумі 819,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що в провадженні Черкаського апеляційного суду перебувала скарга ОСОБА_1 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.11.2024 року по справі № 697/682/24 за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненням боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 20.02.2025 року апеляційна скаргу задоволена частково. Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2024 року змінено зменшено суму заборгованості за Договором позики № 72131821 від 15.01.2023 року, яка підлягала стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (як у даній справі).

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такі висновки містяться в додатковій постанові ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові ВС від 12 грудня 2019 року у справі № 2040/6747/18.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Представництво інтересів ОСОБА_1 в суді здійснював адвокат Яресько Т.В., що підтверджується ордером серії КС № 8815/10 від 13 березня 2020 року, Договором про надання правничої (правової) допомоги від 22 листопада 2024 року.

Відповідно до п.3.1 Договору, розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату надану в межах цього Договору правничу (правову) допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

22.11.2024 року між відповідачем та адвокатом Яресько Т.В. було укладено Додаток № 1 до Договору, який регулює обсяг правовідносин, щодо представництва адвокатом інтересів відповідача по даній справі в суді апеляційної інстанції.

Пунктом 2 Додатку № 1 передбачено, що вартість послуг за домовленістю сторін складає фіксований гонорар у сумі 7000,00 грн.

22.11.2024 року апелянт оплатив 7000,00 грн. шляхом авансування, про що отримала від адвоката Яреська Т.В. відповідну розрахункову квитанцію № 22/11/24 від 22.11.2024 року, як це передбачено п. 7.5 Додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги.

29.11.2024 року адвокат Яресько Т.В. та апелянт підписали Акт приймання-передачі послуг № 1 від 29.11.2024 року, тим самим підтвердивши, що послуги адвокатом Яресько Т.В. були оплачені в повному обсязі.

29.11.2024 року апелянт та адвокат Яресько Т.В. підписали Детальний опис робіт (наданих послуг) згідно Договору про надання правничої (правової) допомоги від 22.11.2024 року № 24214, пунктом 2, якого апелянт підтвердив, що не має зауважень щодо якості чи обсягу наданих послуг та підтверджує оплату гонорару.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК) та, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

При цьому, належність доказів правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що надані представником відповідача адвокатом Яресько Т.В. документи є належними, тому заявлені витрати на правничу допомогу підлягають до задоволення у співвідношенні до задоволених вимог апеляційної скарги, а саме в розмірі 819,00 грн., що становить 11,7 %.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви щодо розподілу судових витрат під час розгляду справи та вважає, що такі витрати у розмірі 819,00 грн. повинні бути стягнуті з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 141, 270, 367, 381-384, ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Яресько Тараса Віталійовича задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 819 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді