Справа № 127/3033/25
Провадження № 2/127/474/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Конончук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ТОВ «Енера Вінниця» про стягнення заборгованості та просила суд стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість за електричну енергію вироблену за «зеленим» тарифом в розмірі 74349,78 грн., інфляційні втрати та 3% річних через неналежне виконання зобов`язання за договором в сумі 4143,58 грн.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. та судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Позов мотивовано тим, що 23.03.2022 між ТОВ «Енера Вінниця», як постачальником універсальних послуг і ОСОБА_1 , як споживачем, було укладено Договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1728, що є Додатком 2 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (№609700129) від 17.03.2022. Предметом договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом є продаж споживачем постачальнику універсальних послуг електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру генеруючими установками, та обов`язок постачальника універсальних послуг купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким споживачем, у строки, передбачені цим Договором. На виконання зобов`язань за Договором позивач за період з червня 2024 року по жовтень включно 2024 року продав відповідачу електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики приватного домогосподарства, (різниця між обсягом виробленої/згенерованої електричної енергії та обсягом споживання приватним домогосподарством) на загальну суму 144522,35 грн. Обсяг та вартість проданої електричної енергії, підтверджуються підписаними відповідачем Актами приймання-передавання товару (електричної енергії). Тобто, позивач у повному обсязі виконав свій обов`язок за Договором щодо продажу електричної енергії за зеленим тарифом. При цьому на виконання своїх зобов`язань по вказаному Договору відповідачем було здійснено частково оплати. Позивач зазначає, що заборгованість відповідача за отриману та не оплачену електричну енергію становить 74349,78 грн. Крім того, позивач вважає, що у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, на підставі ст. 625 ЦПК України відповідач повинен сплатити позивачу інфляційні втрати у розмірі 3390,47 грн. та 3% річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов`язання у розмірі 753,11 грн.

10.03.2025, до початку розгляду справи по суті, представник позивача Сердечнюк М.В. надала суду заяву, відповідно до якої на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України просила закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим тарифом» в частині стягнення з ТОВ «Енера Вінниця» на користь ОСОБА_2 заборгованості за електричну енергію вироблену за «зеленим» тарифом за договором в розмірі 74349,78 грн., оскільки вказана заборгованість відповідачем сплачена повністю. Також просила стягнути з ТОВ «Енера Вінниця» на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати та 3% річних через неналежне виконання зобов`язання за договором в сумі 4143,58 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. та судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2025 по даній справі прийнято відмову позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сердечнюк Марина Василівна, в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» на користь ОСОБА_1 заборгованості за електричну енергію вироблену за «зеленим» тарифом за договором №1728 від 23.03.2022 в розмірі 74349,78 грн. та закрито провадження у справі.

Крім того, 04.03.2025 на адресу суду від представника відповідача ТОВ «Енера Вінниця» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач частково визнає позовні вимоги та просить: закрити провадження у справі в частині сплати заборгованості по договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом №1728 від 23.03.2022 в сумі 74349,78 грн.; зменшити розмір неустойки: інфляційні та 3% річних в сумі 4143,58 грн. з урахуванням наданих доказів, які підтверджують об`єктивну неможливість своєчасного здійснення розрахунку на 90%; відмовити в задоволенні вимоги щодо стягнення правової допомоги в сумі 20000,00 грн. в зв`язку з ненаданням договору про надання правничої допомоги, а у разі задоволення судом - зменшити на підставах непропорційності обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт і часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), і з огляду на нескладність справи та існуючу сталу практику з розгляду даної категорії справ; здійснити розподіл судового збору пропорційно задоволених вимог; провести судовий розгляд без участі представника ТОВ «Енера Вінниця». Відзив мотивований тим, що заборгованість в сумі 74349,78 грн. оплачена. Щодо решти суми, а саме стягнення інфляційних та 3% річні в сумі 4143,58 грн., відповідач вказує, що ч. 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У постанові від 21.01.2021 р. у справі № 927/704/19 Верховний Суд звертає увагу на необхідність подання доказів, що підтверджуватимуть об`єктивну неможливість своєчасного здійснення розрахунків, зокрема відсутності коштів на інших (поточних) рахунках підприємства, в тому числі неможливості залучення кредитних коштів; ведення належної претензійно-позовної діяльності щодо стягнення дебіторської заборгованості в примусовому порядку. Товариство надає відповідні докази, які підтверджують об`єктивну неможливість своєчасного здійснення розрахунку та просить це врахувати при винесенні рішення. Також, Товариство зазначає, що дана справа є малозначною, розглядається у спрощеному провадженні і витрати на правову допомогу є завищеними та представником позивача адвокатом Сердечнюк М.В. не надано до позовної заяви Договору про надання правової допомоги, а тільки розрахунок часу, витраченого на надання правничої допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг від 22.01.25, ордер та свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю та прибутковий касовий ордер №03/25 від 22.01.25 на суму 20000 грн.

Представник позивача адвокат Сердечнюк М.В. до судового засідання не з`явилася, але надала суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність та відсутність позивача.

Представник відповідача ТОВ «Енера Вінниця» до судового засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Закон України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019-VIII визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Статтею 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що правову основу функціонування ринку електричної енергії становлять Конституція України, цей Закон, закони України "Про альтернативні джерела енергії", "Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", "Про природні монополії", "Про захист економічної конкуренції", "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про енергетичну ефективність", міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та інші акти законодавства України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються різні договори, серед яких є договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом.

Відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018, договір про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом - домовленість між індивідуальним побутовим споживачем та постачальником універсальних послуг, яка спрямована на врегулювання цивільних прав та обов`язків під час купівлі-продажу за "зеленим" тарифом електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання та/або з енергії вітру генеруючими установками приватного домогосподарства.

Згідно з п. 3.3.4 глави 3.3 розділу III Правил роздрібного ринку електричної енергії, договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством укладається між постачальником універсальних послуг та власником (одним із власників за згодою інших співвласників) цього приватного домогосподарства і є додатком до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил).

Відповідно до пункту 11.3.18 глави 11.3. розділу ХІ Правил роздрібного ринку електричної енергії, умови та порядок оплати електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, передбачені цими Правилами, зазначаються в договорі про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством. Відповідальність за порушення умов та порядку оплати встановлюється договором про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством відповідно до законодавства. Спори, які виникають між побутовим споживачем та постачальником універсальних послуг під час укладення договору та купівлі-продажу електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, вирішуються в установленому законодавством порядку.

Плату за придбану у побутового споживача електричну енергію, вироблену генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, постачальник універсальних послуг має перераховувати на рахунок побутового споживача відповідно до договору про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством (пункт 11.3.19. глави 11.3. розділу ХІ ПРРЕЕ).

Розрахунковим періодом для встановлення постачальнику універсальних послуг розміру оплати електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, є календарний місяць (пункт 11.3.20. глави 11.3. розділу ХІ ПРРЕЕ).

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 50 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та у кожному розрахунковому періоді здійснювати пріоритетну оплату її вартості.

Судом встановлено, що 17.03.2022 між ТОВ «Енера Вінниця», як постачальником, та ОСОБА_1 як споживачем, укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №609700129, а також 17.03.2022 ОСОБА_1 підписала заяву-приєднання до умов договору споживача про розподіл електричної енергії за технічними даними об`єкту споживача розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9-14).

Згідно з п. 2.1 вказаного Договору постачальник купує електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, величина встановленої потужності яких не перевищує 30 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що не перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами на підставі укладеного між ним та побутовим споживачем договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством відповідно до додатку 2 до цього Договору.

23.03.2022 ТОВ «Енера Вінниця» та ОСОБА_1 уклали Договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1728, який є додатком до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №609700129 від 17.03.2022. Місцезнаходження приватного домогосподарства: АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).

Відповідно до Розділу 1 «Предмет договору» цього Договору споживач має право продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, у строки, передбачені цим договором. Постачальник універсальних послуг урегульовує відносини з побутовим споживачем щодо купівлі-продажу електричної енергії з дати улаштування засобу обліку, придатного для проведення розрахунків за «зеленим» тарифом, та внесення інформації про приєднану генеруючу установку до паспорта точки розподілу (передачі) електричної енергії.

Сторонами договору погоджено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. На дату введення в експлуатацію генеруючої установки 23.03.2022 «зелений» тариф за цим договором становить 5,0050 грн. (п. 4.1, 4.3 цього Договору).

На підтвердження обсягів прийнятої-переданої електричної енергії надано акти купівлі-продажу електричної енергії, акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2024 по 19.12.2024 (а.с. 16-17, 21).

Відповідачем здійснювалося часткове перерахування коштів позивачу в рахунок оплати проданої позивачем електроенергії на його поточний рахунок, про що свідчить виписка АТ КБ «ПриватБанк» №6ЕUR1LNLG16B7G2V від 10.01.2025, а також акт звірки взаємних розрахунків (а.с. 22-26).

Однак у зв`язку із неналежним виконанням ТОВ «Енера Вінниця» зобов`язань за Договором №1728 від 23.03.2022 згідно проведеного позивачем розрахунку утворилася заборгованість за оплату придбаної електричної енергії в сумі 74349,78 грн.

Станом на час ухвалення рішення по суті справи, заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 74349,78 грн. погашена, що підтверджується заявою представника позивача.

Крім того, у зв`язку з простроченням виконання відповідачем оплати за придбану електричну енергію, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3390,47 грн. - інфляційних втрат та 753,11 грн. - 3 % річних.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором призвело до порушення прав позивача.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку щодо їх обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ «Енера Вінниця» на користь позивача 3390,47 грн. - інфляційних втрат, 753,11 грн. - 3% річних підлягають задоволенню. Наведений розрахунок відповідачем не спростовано.

Разом з тим, щодо заяви відповідача про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає, що із ст. 549, 551 ЦК України вбачається, що ними передбачено право суду на зменшення штрафних санкцій (штрафу, пені), в той час як стягнення 3% річних та інфляційних втрат не є штрафними санкціями, зокрема неустойкою, а є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Відтак, правові підстави для зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження судових витрат позивача на професійну правничу допомогу суду надано: розрахунок часу, витраченого на надання правничої допомоги; акт приймання-передачі наданих послуг від 22.01.2025 та квитанцію до прибуткового касового ордера №03/25 від 22.01.2025, ордер на надання правничої допомоги серії АВ №1179112 (а.с. 27-31).

За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 2 ст. 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 4, 5, 9 ст. 141 ЦПК України.

Представником відповідача заявлено клопотання у відзиві на позовну заяву про зменшення витрат позивача на правову допомогу адвоката у зв`язку з їх неспівмірністю та необґрунтованістю.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката по даній справі в розмірі 20000,00 грн. є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на те, що справа є незначної складності. Крім того, оцінка дій адвоката, як то вбачається з матеріалів справи, вказує на їх невідповідність критеріям обґрунтованості, розумності та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів ч. 3 ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи, не потребували вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є занадто значними. Також суд зазначає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із ціною позову. Зважаючи на викладене вище, приймаючи до уваги клопотання відповідача щодо зменшення розміру судових витрат, суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача на підставі положень ч. 3 ст. 142 ЦПК України, підлягає зменшенню та відшкодуванню позивачу в сумі 4000,00 грн. .

Згідно з ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, враховуючи відмову від позову у зв`язку із їх задоволенням відповідачем після пред`явлення позову і положення ч. 3 ст. 142 ЦПК України, судовий збір в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 536, 610, 611, 625, 629 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», ст. ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 142, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом - задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати в сумі 3390,47 грн., 3% річних в сумі 753,11 грн., судовий збір у розмірі 1211,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця», , місцезнаходження: вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця.

Суддя: