Справа № 158/2113/24
Провадження № 2/0158/31/25
УХВАЛА

20 березня 2025 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді - Корецької В.В.,

за участю секретаря - Процик Л.В.

представника позивача за первісним позовом,

відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1

представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2

представника відповідача за первісним позовом,

позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3

представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію, скасування запису в поземельній книзі та визнання недійсним державного акта про право власності та зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Ківерцівського районного суду Волинської області перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ГУ Держгеокадастру у Волинській області про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію, скасування запису в поземельній книзі та визнання недійсним державного акта про право власності та зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

20.03.2025 року від представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_5 ОСОБА_1 до суду подано клопотання про закриття провадження в частині зустрічного позову, мотивоване тим, що постановою Волинського апеляційного суду від 12.06.2023 року вирішувалось питання щодо даного предмету позову, яка набрала законної сили.

Заслухавши пояснення учасників справи, кожного зокрема, дослідивши клопотання про закриття провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили чи ухвали суду про закриття провадження у справі, постановленої між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Йдеться про те, що в тих випадках, коли справа вже вирішена судом або коли сторони розпорядилися своїми правами певним чином і суд затвердив ці дії, повторне звернення до суду не допускається.

Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, перш за все пов`язана з виключністю судового рішення. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. При цьому, зазначені підстави для відмови у відкритті провадження у справі спрямовані на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний Суд, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Верховний Суд в своїй постанові від 25 квітня 2019 року у справі № 540/406/19, від 22 травня 2019 року у справі № 640/7778/18 (провадження № 61-48585св18) зазначив, що закриття провадження у справі разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Судом встановлено, що постановою Волинського апеляційного суду від 12.06.2023 року, рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.11.2020 року в частині задоволення позову ОСОБА_6 та додаткове рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.12.2020 року скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовлено. В решті рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.11.2020 року залишено без змін.

Суд закриває провадження у справі, якщо в позовах одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Однак, як вбачається із матеріалів зустрічної позовної заяви, позивачем у даній справі є ОСОБА_7 , а не ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, враховуючи підстави звернення до суду із зустрічним позовом та фактичні обставини справи, суд вважає про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження по справі в частині зустрічного позову, оскільки суб`єктний склад учасників (сторін) справи №158/351/19 та даної справи не є тотожним, відтак застосування п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України є не доцільним та може порушити права сторін даного спору, а тому у задоволенні клопотання про закриття провадження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статями 2-5, 12-13, 19, 255, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання про закриття провадження в частині зустрічного позову - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька