Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/1075/24
Номер проведження 2/508/76/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року

Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі головуючого судді Горобця В.Л.

Секретаря Товт Т.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Миколаївка в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЛІГА - 50» про стягнення заборгованості по орендній платі.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ЛІГА-50» про стягнення заборгованості по орендній платі.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯГ №938719, виданого 4 травня 2007 року на підставі розпорядження Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області від 21 серпня 2006 року №562/А-2006, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 6,05 га., що розташована на території Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області кадастровий номер :01:004:0193.

Вищевказану земельну ділянку ОСОБА_1 , згідно договору оренди землі б/н. укладеного 28.09.2016 році та зареєстрованого державним реєстратором Драган Денисом Ігоровичем, Миколаївська районна державна адміністрація Одеської області № 17801917 від 10.11.2016 року, передав в оренду строком на 7 (сім) років ТОВ "ЛІГА-50" до 29.09.2023 року. Після закінчення строку новий договір не укладався та не продовжувався.

Однак відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою за 2023 рік та відповідно нехтує терміном зазначеним в п. 9 Договору оренди землі, який є його істотною умовою.

Станом на 23 грудня 2024 року відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування 2023 рік належною позивачу земельною ділянкою, не сплачено жодних грошових коштів. До того ж ніяких послуг в рахунок орендної плати за 2023 рік він від відповідача не отримував. На неодноразові його звернення до відповідача про здійснення повного розрахунку за Договором оренди останній відповідав відмовою.

Незважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови Договору оренди, відповідач не виявив доброї волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку. На момент пред`явлення позову, зобов`язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є не виконаним.

Заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки складає:

Нормативно грошова оцінка землі по договору - 208341,48 грн.

3% від нормативної грошової оцінки за рік

2023 р. - 6 250,24 грн. (208341,48 х 3%).

Сума заборгованості за 2023 рік становить 6 250,24 грн..

Отже, врегулювати питання в досудовому порядку немає можливості.

20 грудня 2024 року Ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «ЛІГА-50» в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відзив на позовну заяву не подавався.

Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в справі докази, вирішив позовні вимоги позивача задовольнити повністю виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯГ №938719, виданого 4 травня 2007 року на підставі розпорядження Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області від 21 серпня 2006 року №562/А-2006 належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,05 га., що розташована на території Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області кадастровий номер :01:004:0193 ( а.с. 16 ).

28.09.2016 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІГА-50" в особі директора товариства Шабатури Юрія Володимировича було укладено Договір оренди землі терміном на 7 років та відповідно проведена його державна реєстрація ( а.с. 12 14 ).

Відповідно до п. 9, 10 та 12 Договору оренди землі від 28.09.2016 року, відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 3% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, не пізніше 30 грудня кожного року.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, далі - Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 24 Закону передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Нормами ст. 792 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона ( орендодавець ) передає другій стороні ( орендареві ) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов Договору.

Земельним Кодексом України, а саме статтею 96, встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма ЗКУ кореспондується відповідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі» (далі - ЗУ «Про оренду землі»), яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі оренди землі, а саме в п. 28 - «Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати».

Відповідно до вимог статті 124 Земельного кодексу України, передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідач жодного обґрунтованого розрахунку чи доказу на спростування доводів позивача суду не надав. Отже, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 202; 203; 207; 215; 627; 628; 629 ЦК України, статтями 2; 13; 14 Закону України «Про оренду землі», статтями 13, 19, 77, 81, 247; 258, 259, 263, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «ЛІГА - 50» про стягнення заборгованості по орендній платі- задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІГА- 50", , заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 6 250,24 гри. (шість тисяч двісті п`ядесят гривень двадцять три коп.) на користь ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Судові витрати в сумі 1211,20 грн стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІГА-50", на користь ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення, а стороною, що не була присутньою в судовому засіданні, з дня отримання копії рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя: Горобець В.Л.