Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6276/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28.02.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Надопта А.А., з участю секретаря судового засідання Стрижак О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Виноградів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФІНФОРС», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Ю.Г.Пивоваров та приватний нотаріус Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області О.В.Грисюк про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Рацин Ю.Ю., звернулась в суд з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до відповідача ТОВ «ФІНФОРС», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Ю.Г.Пивоваров та приватний нотаріус Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області О.В.Грисюк

Просить виконавчий напис від 15.07.2021 року за реєстровим №97288, що вчинений приватним нотаріусом Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області О.В.Грисюк, таким, що не підлягає виконанню.

Свої позовні вимоги обґрунтував наступним.

09.09.2021р. приватним виконавцем Пивоваровим Ю.Г. відкрито виконавче провадження про стягнення на користь відповідача суми боргу в розмірі 7110,00 грн.

Виконавчий напис чи його копія позивачці не надсилався, зміст такого їй не був відомий. Про наявність примусового виконання позивачці стало відомо в грудні 2021 року, коли виконавцем було звернуто стягнення на заробітну плату по місцю роботи позивачки ОСОБА_1 .

З відповіді приватного виконавця на поданий запит, позивачка дізналась, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису, вчиненого третьою особою - приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В.,(оригінал виконавчого напису міститься в матеріалах виконавчого провадження), на основі зобов`язань за кредитним договором від 17.12.2020р. №150188-М.

Як вбачається з виконавчого напису, такий виданий на основі договору від 17.12.2020р. №150188-М з ТОВ «Еквіфін Україна», правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 03.03.2021р. є ТОВ «Фінфорс», яке і є стягувачем у виконавчому провадженні.

Строк за який визначено проведення стягнення - з 03.03.2021р. по 02.07.2021р., чотири місяці.

Виконавчий напис містить пропозицію стягнення загальної суми боргу 7110,00 грн., з яких:

- прострочена заборгованість за сумою кредиту 3000,00 грн.,

- прострочена заборгованість по неоплаченим відсоткам за користування кредитом 4110,00 грн.

Тобто відсотки за кредитом після уступки права вимоги (за чотири місяці) нараховані в більшому розмірі ніж сам кредит.

Ознайомившись через представника з окремими наданими матеріалами виконавчого провадження № ВП №66756166, позивачка вважає, що виконавчий напис №97288 від 15.07.2021р., вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, має місце неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення на доходи позивача.

На виконання даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Ю.Г. 09.09.2021р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник Рацин Ю.Ю. не з`явились, подали письмову заяву про підтримання вимог заявленого позову та просили суд такі задоволити.

В судове засідання представник ТОВ «Фінфорс» не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача суду не надано, відзив не надано, а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності.

В судове засідання треті особи приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Ю.Г., приватний нотаріус Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області О.В.Грисюк не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, позивачка ОСОБА_1 визначила спосіб для відновлення порушеного права, шляхом визнання виконавчого напису від 15.07.2021 року за реєстровим №97288, що вчинений приватним нотаріусом Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області О.В.Грисюк, таким, що не підлягає виконанню.

Судом встановлено, що 09.09.2021р. приватним виконавцем Пивоваровим Ю.Г. відкрито виконавче провадження про стягнення на користь відповідача суми боргу в розмірі 7110,00 грн.

Виконавчий напис чи його копія позивачці не надсилався, зміст такого їй не був відомий. Про наявність примусового виконання позивачці стало відомо в грудні 2021 року, коли виконавцем було звернуто стягнення на заробітну плату по місцю роботи позивачки ОСОБА_1 .

З відповіді приватного виконавця на поданий запит, позивачка дізналась, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису, вчиненого третьою особою - приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В.,(оригінал виконавчого напису міститься в матеріалах виконавчого провадження), на основі зобов`язань за кредитним договором від 17.12.2020р. №150188-М.

Як вбачається з виконавчого напису, такий виданий на основі договору від 17.12.2020р. №150188-М з ТОВ «Еквіфін Україна», правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 03.03.2021р. є ТОВ «Фінфорс», яке і є стягувачем у виконавчому провадженні.

Строк за який визначено проведення стягнення - з 03.03.2021р. по 02.07.2021р., чотири місяці.

Виконавчий напис містить пропозицію стягнення загальної суми боргу 7110,00 грн., з яких:

- прострочена заборгованість за сумою кредиту 3000,00 грн.,

- прострочена заборгованість по неоплаченим відсоткам за користування кредитом 4110,00 грн.

Тобто відсотки за кредитом після уступки права вимоги (за чотири місяці) нараховані в більшому розмірі ніж сам кредит.

Ознайомившись через представника з окремими наданими матеріалами виконавчого провадження № ВП №66756166, позивачка вважає, що виконавчий напис №97288 від 15.07.2021р., вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, має місце неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення на доходи позивача.

На виконання даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Ю.Г. 09.09.2021р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України яким повинен керуватись нотаріус.

Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. №1172.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. №1172, станом на момент вчинення виконавчого напису складався з пункту «1» та містив наступну вимогу:

«Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами1. Нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно.

Для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.»

Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін.

З огляду на викладене, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на основі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений.

Як зазначено у оскаржуваному виконавчому написі, цей напис вчинено 15.07.2021р. відповідно пункту 2 (недіючий пункт, який втратив чинність 22.02.2017р. за рішенням суду), а не п.1 Переліку документів, що є порушенням статті 87 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, на підставі якого вчинявся оскаржуваний виконавчий напис, для одержання виконавчого напису про звернення стягнення на заставлене майно подаються:

1) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

2) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

З отриманих матеріалів вбачається, що виконавчий напис від 15.07.2021р. був вчинений на підставі кредитного договору. На кредитному договорі підписи нотаріально не посвідчувались, у зв`язку з цим нотаріусу нотаріально посвідчена угода не подавалась.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета- заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком або фінансовою установою письмової вимоги боржнику про усунення порушень.

Постановою Пленуму ВСУ від 31 січня 1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк.

Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора.

Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана з підписом боржника про його отримання.

Оскільки позивачка не отримувала письмової вимоги, банком така не надсилалась і приватному нотаріусу, не було надано письмової вимоги про погашення заборгованості, а також доказів на підтвердження отримання позивачкою такої письмової вимоги з попередженням про вчинення виконавчого напису у випадку непогашення заборгованості. Нотаріусу відомості про отримання боржником вказаного повідомлення-вимоги надані не були.

Навіть при імовірному пред`явленні оригіналу кредитного договору, чи засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості, такі документи не входять до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зазначені документи не можуть підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем.

Так само розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону.

Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому написі відповідачем якщо і здійснювався, то одноособово, без урахування думки та позиції Позивача. Такий розрахунок не може відповідати дійсній сумі заборгованості. Будь-який розрахунок, підготовлений працівниками фінустанови, може бути тільки відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог Відповідача до Позивача. У зв`язку із відсутністю документів, підтверджуючих безспірність його заборгованості перед стягувачем, нотаріусом було допущено грубе порушення норм права, що регулюють порядок та підстави для видачі виконавчого напису, що є безсумнівною підставою для визнання виконавчого напису № 97288 від 15.07.2021р. таким, що не підлягає виконанню.

Нотаріус не врахував, що відсотки нараховувались після закінчення дії кредитного договору, що не може бути безспірним зі сторони позивача.

Жодним належним банківським документом не підтверджено заборгованості на суму 7110,00 грн. станом на день видачі виконавчого напису.

Тому сума заборгованості не є безспірною та не підлягає стягненню на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови за договором є несправедливими, якщо супереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (розмір пені, штрафу, комісії перевищує 50% від суми договору).

З нарахованих банком боргових сум вбачається пряме порушення норм законодавства, зокрема ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема сума за виконавчим написом перевищує 50% суми, яку позивач може боргувати за договором.

Жодної заяви чи іншого документу мені на руки з банку не видавали. Ліміт кредиту або процентні ставки є невідомими, що при поданні документів до нотаріуса надавало підстави для перевірки факту виникнення заборгованості по кредиту у розмірі 7110,00 грн. Мені не відомий строк дії кредитного договору (строковий, чи безстроковий). Мені не повідомлялось про заміну кредитора за договором уступки права вимоги.

Окрім цього, банком не враховано пряму заборону законодавства нараховувати штрафні санкції а також відсотки в період дії карантину (закон «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19)» № 691-IX, який Верховна Рада ухвалила 16 червня 2020 року).

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

За нормами ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.11.2020р. у справі №761/46977/18 зазначено наступне: «Відповідно до ч.З ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав. У ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору. Системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому ст.5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів. Отже, ст.5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить норми про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, визначив, що ця пільга надається з метою захисту споживачами їх порушених прав.

Крім того, згідно з позицією Верховного Суду, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі №826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Фінфорс» судовий збір в розмірі 2422,40 грн. в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.4, 5, 12, 13, ст.76, 77, 258-265, 280-282, 354 ЦПК України, Суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 15.07.2021 року за реєстровим №97288, що вчинений приватним нотаріусом Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області О.В.Грисюк, таким, що не підлягає виконанню.

Виконавчий напис від 15.07.2021 року за реєстровим №97288, що вчинений приватним нотаріусом Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області О.В.Грисюк-скасувати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», (, 01042, м. Київ, вул.Іоанна Павла ІІ буд 4/6, корпус «В», поверх 5 каб.508-2), судовий збір в сумі 2422 (Дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (Сорок) копійок в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта