Номер провадження 2-др/754/8/25
06 березня 2025 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І. розглянув заяву Грицаєнко Олени Павлівни, яка діє в Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Щасливий господар", про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Щасливий господар" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку, ціна позову 25 779,87 грн,
19 грудння 2024 року Деснянський районний суд м. Києва постановив рішення, яким позов задовольнив повністю і стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСББ "Щасливий господар": 18 359,37 грн заборгованості зі сплати обов`язкових внесків на утримання житлового будинку, за період з 01.02.2019 по 01.10.2024; 5 770,79 грн інфляційних втрат з суми простроченого грошового зобов`язання за період з 01.02.2019 по 01.10.2024; - 1 649,71 грн 3% річних з суми простроченого грошового зобов`язання за період з 01.02.2019 по 01.10.2024, а також 3028,00 грн судовий збір.
15 січня 2025 року надійшла заява, подана представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення.
У заяві заявниця, просить вирішити питання розподілу судових витрат у справі, а саме стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. До заяви додано: договір №01/09-24 від 02 вересня 2024 про надання правничої допомоги; акт про надання послуг №19/12-2024-2А від 19 грудня 2024 року; рахунок на оплату №19/12/2024-2Р від 19 грудня 2024 року.
Оскільки судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, Суд розглядає заяву за наявними матеріалами справи.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).
Згідно з пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; (4) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл витрат судом (стаття 141 ЦПК України). Подібний висновок викладено у у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (частина перша статті 134 ЦПК України).
При подачі позову позивач вказував, що очікує понести судові витрати у розмірі, що не будуть перевищувати 20 000,00 грн. Докази понесення судових витрат, зокрема акт про надану правничу допомогу буде наданий протягом 5 днів після ухвалення рішення суду на підставі частини восьмої статті ст. 141 ЦПК України.
Водночас, у заяві про ухвалення додаткового рішення просить стягнути 8 0000,00 грн.
Відповідно до акту про надання послуг №19/12-2024-2А від 19 грудня 2024 року та рахунку на оплату №19/12/2024-2Р від 19 грудня 2024 року, суд встановив:
-підготовка та подання позовної заяви про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку становить 6000,00 грн ( 3 часа);
-підготовка та подання заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат становить 2 000,00 грн (1 час).
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21.
Відповідачка не заперечує проти обсягу, складових, розміру правничої допомоги. Також воно не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Водночас у частині дев`ятій статті 139 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи. Такі висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.
Велика Палата Верховного Суду також виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін ( постанови від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21).
Велика Палата Верховного Суду наголошує, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи (пункту 148 постанови від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23).
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення (пункт 145 зазначеної вище постанови).
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду наголосив, що заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню ( пункт 6.32 постанова від 02 лютого 2024 року у cправі № 910/9714/22).
За наслідками оцінки розміру судових витрат, понесених позивачаем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, та враховуючи обсяг виконаних робіт адвокатським об`єднанням складність справи, суд виснував про наявність підстав для зменшення суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з 8 000 грн до 6 000 грн.
З огляду на практику Верховного Суду, суд відмовляє у задоволенні витрат, що були понесені позивачем на підготовку та подання заяви про ухвалення додаткового рішення.
Керуючись статтями 134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_2 , яка діє в Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Щасливий господар", про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
У покладенні на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО