З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"17" березня 2025 р. Справа153/39/25
Провадження2/153/18/25-ц
Ямпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Швеця Р.В.
за участю секретаря судових засідань Гуцол Т.Ю.
позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Снітка В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Снітко Віктор Анатолійович, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини,
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Снітко Віктор Анатолійович, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 24.01.2004 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: син, який є повнолітній та проживає окремо, а також донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З часу народження доньки родина проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, останні 6 місяців відповідач без пояснення та будь-яких на те підстав, забрала дитину та переїхала з місця постійного проживання та почала винаймати квартири на території м.Ямпіль, які міняє приблизно кожні 2 місяці. Відповідач забороняє дитині спілкуватися з позивачем, налаштовує її проти нього, не дає можливості побачитись. Позивач намагався побачитись з дитиною, однак, відповідач чинить йому перешкоди, блокуючи номер телефону, та не відкриває двері. На неодноразові прохання позивача надати йому дитину для побачень та прийняття участі у її вихованні, відповідач відмовляє, посилаючись на різні надумані причини. Такі перешкоди зі сторони відповідача порушують права дитини та права позивача, як батька дитини. На теперішній час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинено, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. З метою врегулювання спору позивач звертався до Служби у справах дітей Ямпільської міської ради. 05.12.2024 виконавчим комітетом Ямпільської міської ради було прийнято рішення №394 про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини. Однак, відповідач не виконує рішення виконавчого комітету Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області №394 від 05.12.2024, яким визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд усунути перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні із донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язавши ОСОБА_2 не чинити перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною та встановити наступний графік зустрічей та спілкування з дитиною, а саме: кожну суботу кожного тижня місяця в період часу на 24 години за фактичним місцем проживання ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 (в разі зміни місця проживання в іншому місці перебування) без обмеження місця прогулянок з можливістю відвідування родичів; кожний день народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше 5 годин; кожний день народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше 3-х годин; усі релігійні свята, а саме: Різдво Христове, Пасха Христова, Трійця, Покрова Пресвятої Богородиці, Новий рік не менше 3-х годин в день; кожні шкільні канікули дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (літні, весняні, осінні та зимові) з проживанням дитини за фактичним проживанням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_1 (в разі зміни проживання в іншому місці проживання) на період не менше половини терміну канікул (цілодобово) для відпочинку та оздоровлення дитини, а в період літніх канікул не менше 30 діб; 10 діб на рік на оздоровлення доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з можливістю виїзду на відпочинок до моря, санаторію, Карпат, тощо; особисте щоденне, без перешкод не спілкування ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою телефонного, електронного та іншого засобу зв`язку у зручний час з урахуванням розпорядку дня дитини; зобов`язати відповідача у разі бажання зміни фактичного місця проживання або навчання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміново повідомляти позивача особисто за допомогою телефонного, електронного зв`язку та погоджувати такі дії до дня настання таких обставин. Також представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані із розглядом справи, а саме: витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 гривень.
ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Вказав, що ОСОБА_2 близько шести місяців чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою, часто змінює місце проживання з дитиною. Коли йому було відомо, де відповідач із донькою проживали, то він приїздив до них, однак відповідач одразу викликала поліцію, нібито за те, що він вчиняв відносно неї протиправні дії. Вказав, що хоче бачитися з донькою, спілкуватися та проводити з нею спільно час. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Снітко В.А. вказав, що в ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли сімейні непорозуміння, в результаті чого ОСОБА_2 забрала неповнолітню дитину і з місця їхнього проживання (реєстрації) виїхала та на даний здійснює перешкоди позивачу у спілкуванні та вихованні дитини. Просив позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить підпис в рекомендованому повідомленні про отримання поштового відправлення.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Служби у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився. Суду надано заяву за підписом начальника служби Миронишиної В., вх.№1173 від 24.02.2025, про розгляд справи у їх відсутність, стосовно заявлених позовних вимог покладаються на розсуд суду.
У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з викладеним, враховуючи те, що позивач та його представник, не заперечують проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Із показань свідка ОСОБА_4 встановлено, що він є сусідом позивача ОСОБА_1 та товаришем. Вказав, що йому відомо, що протягом шести місяців позивач неодноразово скаржився на те, що ОСОБА_2 не дає йому можливості спілкуватися із донькою, навіть по телефону, привітати з днем народження чи святом. Зазначив, що на даний час, де знаходиться ОСОБА_2 йому не відомо. Вважає, що ОСОБА_2 здійснює перешкоджання позивачу у спілкуванні з дитиною.
Із показань свідка ОСОБА_5 встановлено, що він є братом позивача. Вказав, що ОСОБА_2 здійснює перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою. Пояснив, що була така ситуація, коли він із братом їхав автомобілем і вони побачили, як ОСОБА_2 разом із дитиною йшли до школи, вони зупинилися і ОСОБА_1 намагався поспілкуватися з донькою, однак ОСОБА_2 без будь-яких пояснень повела дитину в іншу сторону. Також позивач телефонував ОСОБА_2 аби привітати дитину з днем народження, однак відповідач не відповідала на дзвінки.
Із показань свідка ОСОБА_6 встановлено, що він є товаришем позивача. Йому відомо, що ОСОБА_2 чинить перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою і через її дії позивач не має змоги побачити доньку та поспілкуватися з нею.
Із копії свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , виданого повторно 07.11.2024 Ямпільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Ямпіль Вінницької області народилася ОСОБА_3 , батьками якої записано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.10).
Із копії свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_2 , виданого повторно 07.11.2024 Ямпільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), встановлено, що 24.01.2004 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.11).
Із копії рішення виконавчого комітету Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області №394 від 05.12.2024 встановлено, що визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).
Суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини щодо виховання дитини та спілкування з нею.
Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Згідно з ч.ч.2, 8, 9 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до частини другої статті 54 СК України усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності.
За змістом ст.ст.8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»).
У п. 3 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.
Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.
Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суд повинен врахувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини.
Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності.
Суд звертає увагу на те, що позивач виявляє бажання спілкуватись та зустрічатись з дитиною, приймати участь не тільки в її утриманні, а і у вихованні, що, враховуючи небажання відповідача, без рішення суду зробити це не має змоги.
Суд вважає, що батькам дитини, слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дитини та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного спілкування батька з дитиною.
Судом встановлено, що сторони не домовились про порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, внаслідок чого позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визначити, зокрема, порядок та графік участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.
В ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати нормальному її розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що спілкування позивача із донькою буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості.
Суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед, буде повністю відповідати інтересам дитини.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України» суд зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden від 27 листопада 1992 року), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року).
Суд наголошує, що для дитини вкрай важлива комунікація батьків у спілкуванні між собою в питаннях виховання останньої, що батьками, як встановлено судом, не здійснюється.
Батьками - сторонами у справі, не досягнуто компромісу щодо способів участі батька у вихованні доньки, при цьому, увага батька у житті дитини безкомпромісно є важливим елементом її розвитку в психологічному аспекті.
Суд, вважає за необхідне зазначити про те, що саме батьки, як матір, так і батько, несуть відповідальність по відношенню до малолітньої дитини, та саме вони повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їх дитини виникало прагнення бути як із мамою, так і з татом. При цьому, на обох батьках лежить відповідальність за збереження психічної рівноваги дитини, що досягається шляхом уникнення конфліктних, напружених стосунків між батьками, оскільки, саме це в подальшому може бути причиною початку емоційних розладів у дитини.
З урахуванням вищевикладеного, на підставі зібраних доказів, приймаючи до уваги те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування батька з дитиною, а також беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, стан їх здоров`я, вік дитини, беручи до уваги те, що обоє батьків мають рівні права щодо спілкування з дитиною та участі у її вихованні незалежно від того, з ким проживає дитина, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову щодо встановлення в судовому порядку способу та графіку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.
Однак, суд вважає, що графік (регламент) такого спілкування має бути визначений із врахуванням інтересів дитини та має бути таким, що не порушує режиму дня та навчання дитини, не відриватиме її від нормального, звичайного для неї середовища та не заважатиме нормальному її існуванню і, при цьому, не порушуватиме принципу рівності прав батьків при участі у вихованні дитини.
Відтак, виходячи з необхідності забезпечення найкращих інтересів дитини, враховуючи, що зустрічі дитини з батьком не повинні носити формальний характер, бути достатніми за часом для спілкування батька з донькою, з урахуванням дотримання розумного балансу на участь кожного з батьків у вихованні дитини, суд вважає за доцільне визначити спосіб та порядок участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_1 з його малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним графіком:
- кожну суботу кожного тижня в місяці в період часу на 24 години за фактичним місцем проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_1 (в разі зміни місця проживання в іншому місці перебування) без обмеження місця прогулянок з можливістю відвідування родичів;
- кожний день народження ОСОБА_1 , не менше 3-х годин;
- кожний день народження дитини ОСОБА_3 , не менше 3-х годин;
- 30 діб на рік під час літніх шкільних канікул та 7 діб на рік під час зимових шкільних канікул дитини ОСОБА_3 , за фактичним місцем проживанням батька ОСОБА_1 , та з можливістю виїзду на відпочинок до моря, санаторію, Карпат, тощо;
- особисте щоденне, безперешкодне спілкування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою телефонного, електронного та іншого засобу зв`язку у зручний час з урахуванням розпорядку дня дитини.
Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у разі бажання зміни фактичного місця проживання або навчання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміново повідомляти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто за допомогою телефонного, електронного зв`язку та погоджувати такі дії до дня настання таких обставин.
Суд вважає, що такий графік відповідатиме інтересам дитини, надасть можливість позивачу ОСОБА_1 достатньою мірою спілкуватися із донькою, приділяти їй увагу, брати участь у її розвитку та вихованні.
Разом з тим, суд звертає увагу сторін на те, що з плином часу та можливою зміною обставин, з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, не позбавляє права батька дитини - позивача у справі, у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі його як батька у вихованні дитини.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №N1JLW5615M від 14.11.2024, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 1211 гривень 20 копійок.
Крім того, представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 8000 грн.
Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч.3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 гривень до матеріалів справи надано наступні документи: договір про надання правової допомоги №65 від 14.11.2024, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Снітко В.А.; копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №N1JLW5751M від 14.11.2025; детальний опис наданих послуг і виконаних робіт адвокатом, їх вартість при наданні правової допомоги від 15.11.2024, з якого вбачається, що адвокат Снітко В.А. надав ОСОБА_1 наступні юридичні послуги:
- консультація клієнта замовника, щодо порядку та строків надання правової допомоги адвокатом щодо звернення до суду з позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною (затрачений час 1 година);
- з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази їх подтвердження (затрачений час 30 хвилин);
- визначення правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду , постанов Пленумів Верховного Суду, іншої нормативно-правової бази (затрачений час 1 година);
- аналіз судової практики (затрачений час 1 година);
- збір документів, здійснення їх копіювання, підготування (письмове оформлення) позовної заяви до Ямпільського районного суду (затрачений час 1 година);
- складення позовної заяви (затрачений час 3 години);
- вчинення інших процесуальних дій, які стануть необхідні в ході розгляду справи4
- участь в судових засіданнях в суді першої інстанції.
Всього витрати за надану адвокатом професійну правничу допомогу Бучацькому І.О. згідно умов Договору про надання правової допомоги №65 від 14.11.2024 становить у фіксованому розмірі 8000 гривень.
Згідно частини ч.4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Досліджуючи надані представником позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання позивачеві професійної правничої допомоги у даній справі. Разом з тим, надання доказів про факт та розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п. 61 постанови).
Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 17.01.2024 у cправі №910/2158/23.
Отже, враховуючи складність справи та характер виконаної адвокатом роботи, частковість задоволення вимог позову, виходячи із встановленої реальності правничої допомоги та її необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого стороною позивача розміру витрат на правничу допомогу та беручи до уваги принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача до 4000 гривень, що і буде становити співрозмірні і розумні витрати сторін на професійну правничу допомогу в цій справі.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 247, 259, 263-265, 274, 275, 279, 280-289 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Снітко Віктор Анатолійович, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини - задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні та спілкуванні із донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановити наступний графік зустрічей та спілкування з дитиною, а саме:
- кожну суботу кожного тижня в місяці в період часу на 24 години за фактичним місцем проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_1 (в разі зміни місця проживання в іншому місці перебування) без обмеження місця прогулянок з можливістю відвідування родичів;
- кожний день народження ОСОБА_1 , не менше 3-х годин;
- кожний день народження дитини ОСОБА_3 , не менше 3-х годин;
- 30 діб на рік під час літніх шкільних канікул та 7 діб на рік під час зимових шкільних канікул дитини ОСОБА_3 , за фактичним місцем проживанням батька ОСОБА_1 , та з можливістю виїзду на відпочинок до моря, санаторію, Карпат, тощо;
- особисте щоденне, безперешкодне спілкування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою телефонного, електронного та іншого засобу зв`язку у зручний час з урахуванням розпорядку дня дитини.
Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у разі бажання зміни фактичного місця проживання або навчання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміново повідомляти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто за допомогою телефонного, електронного зв`язку та погоджувати такі дії до дня настання таких обставин.
В решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.
У задоволенні решти вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 19.03.2025.
Суддя Р.В. Швець