Справа № 639/1074/25
Провадження № 2/638/3805/25
УХВАЛА

19 березня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач), у якому просить стягнути з Відповідача кошти в сумі 4051,00 грн, інфляційні витрати в сумі 2279,34 грн, три проценти річних у сумі 441,17 грн та, в якості моральної шкоди, 2025,50 грн. Також просить розглядати справу справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без участі Позивача, зобов`язати ОСОБА_2 надати відповіді на поставлені в позові питання у формі заяви свідка.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2025 заправу передано за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова, оскільки встановлено, що Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Дзержинського районного суду м. Харкова.

17.03.2025 справа надійшла до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд встановив, що позовна заява не відповідає вимогам визначеним статтями 175 та 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Відповідно до пунктів 4, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, зокрема, у постанові Верховного Суду від 12.08.2020 у справі № 638/6060/18 (провадження № 61-2657св/19) зверталася увага, що для застосування статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» має бути встановлено, що позов пов`язаний з порушенням прав споживача.

Отже, для застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів» недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до пунктів 3, 18 частини першої статті 1 Закону «Про захист прав споживачів», виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

Тобто Закон «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Пунктами 3, 17, 22 частини першої статті Закону України «Про захист прав споживачів» визначені терміні в такому значенні:

виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги;

послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб;

споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Таким чином, правовідносини відповідно до Закону, виникають на підставі таких умов: 1) замовлення споживачем послуг, 2) виконавець надає послугу на підставі договору.

Позивач стверджує, що 15.06.2021 з власного рахунку AT «Універсал Банк» здійснено платіж у сумі 4051,00 грн на розрахунковий рахунок фізичної особи підприємця ОСОБА_2 НОМЕР_1 , призначення платежу: «за інформаційну послугу».

З наданих до позову документів не вбачається, що між Сторонами виникли відносини, що регулюються Законом України "Про захист прав споживачів", а відтак відсутні підстави вважати, що Позивач звільнений від сплати судового збору.

Предметом позову є вимога майнового характеру про стягнення грошових коштів та вимога немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди.

У частині четвертій статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У абзаці 1 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до положень підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлена у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У 2025 році відповідна ставка судового збору становить не менше 1211,20 грн та не більше 15140,00 грн.

Згідно положень підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлена у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову в частині позовної вимоги майнового характеру становить 6771,51 грн. Отже, сума судового збору, яку слід сплатити, складає 2422,40 грн (1211,20 грн (за позовну вимогу майнового характеру) + 1211,20 грн (за позовну вимогу немайнового характеру) = 2422,40 грн).

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Всупереч пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява не відповідає наведеним вимогам закону, оскільки відсутній обґрунтований розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми, про стягнення яких пред`явлено позов.

Відповідно до статті 185 ЦПК України якщо заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992).

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК.

Відповідно до частин першої та другої статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищезазначене, позовна заява підлягає залишенню без руху, з наданням Позивачу строку на усунення недоліків, шляхом долучення доказів сплати судового збору, зазначення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та надання обґрунтованого розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми, заявлених у позові.

Керуючись статтями 185, 187, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Повідомити Позивача про необхідність виправити зазначені недоліки заяви у 10-денний строк з дня отримання цієї ухвали.

Роз`яснити Позивачу, що у випадку неусунення зазначених недоліків заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Малахова