Справа № 481/95/25 Головуюча у 1-ї інстанції Васильченко-Дрига Н. О.
Провадження № 22ц/812/558/25 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 березня 2025 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої-судді: Ямкової О. О.,

суддів: Крамаренко Т. В., Локтіонової О. В.,

розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення учасників цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , яка подана від її імені

адвокатом Павловим Юрієм Володимировичем,

на ухвалу судді Новобузького районного суду Миколаївської області Васильченко- Дриги Н. О., постановлену 11 лютого 2025 року у приміщенні суду у місті Новий Буг Миколаївської області зі складанням повного судового рішення, у справі

за заявою

ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи- ОСОБА_2 ,

Вільнозапорізька сільська рада Баштанського району Миколаївської області,

про визнання особи недієздатною та призначення опікуна ,

В С Т А Н О В И Л А:

20 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_2 та призначити над ним опіку. Призначити ОСОБА_1 опікуном над її рідним братом ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 21 січня 2025 року позовна заява залишена без руху, так як до позову не додано медичні документи для призначення у справі експертизи, не вирішено питання щодо залучення усіх заінтересованих осіб, а також відсутнє подання органу опіки та піклування про призначення заявниці опікуном.

31 січня 2025 року представником заявниці до суду подана заява, де зазначено про відсутність у поданих матеріалах недоліків, які виключали можливість суду відкрите окреме провадження.

Разом з тим, ухвалою судді того ж суду від 11 лютого 2025 року заява повернута заявниці як неподана.

В апеляційній скарзі заявниця ОСОБА_1 , від імені якої діє представник, просить скасувати ухвалу судді про повернення заяви і передати справу для продовження розгляду в той же суд, посилаючись на те, що наведенні суддею недоліки в ухвалі без руху не є підставою для повернення заяви.

Ухвалами колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 3 березня 2025 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Залишаючи заяву без руху, суддя вважала її такою, що не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, оскільки заявницею не додані медичні докази на підставі яких можна призначити у справі експертизу, не вирішено питання про участь у справі військової частини чи іншого органу, як заінтересованої особи, оскільки особа, яку просять визнати недієздатною, проходить військову службу, а також не надано подання органу опіки та піклування про призначення заявниці опікуном або докази, які свідчать про її звернення до компетентного органу для вирішення цього питання.

Відповідно до статей 175-177, 185 ЦПК України, суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, перевіряє, чи має особа відповідно до статті 4 ЦПК України право на звернення до суду за захистом відповідного права чи інтересу, чи відповідає форма та зміст заяви вимогам закону, чи дотримані правила підсудності та чи немає інших установлених законом перешкод для відкриття провадження у справі.

Зі змісту поданої в порядку окремого провадження заяви вбачається, що заявницею ОСОБА_1 вказані свої особисті дані, найменування заінтересованих осіб, викладено зміст обставин та вимоги, до заяви додані копії документів.

Тобто заявницею при подачі заяви дотримані вимоги з її оформлення та подачі.

В той же час, подавши заяву про визнання військовослужбовця недієздатним, заявниця не зазначила як заінтересованих осіб Міністерство оборони України або відповідну військову частину, на що суддя правильно звернула увагу в ухвалі без руху, але при тому не врахувала особливості окремого провадження як виду цивільного судочинства, яке характеризується певною специфікою процесуальної форми зі специфічним колом суб`єктів цивільного процесу - заявника і заінтересованих осіб (частина 3 статті 42 ЦПК України).

Саме положеннями частини 3 статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Тому, з огляду на те, що під час визнання військовослужбовця недієздатним, заявники ні у всіх випадках зазначаються певне коло заінтересованих осіб, суд, залежно від установлених обставин, може самостійно залучити до участі у такій справі Міністерство оборони України або відповідні військові частини з метою захисту інтересів держави, оскільки визнання у судовому порядку такої особи недієздатною вплине на її права та обов`язки з виконання військової повинності.

Крім того, законодавцем на рівні процесуального закону визначено інші особливості пов`язані із розглядом справ окремого провадження.

Такі особливості проявляються в тому, що при розгляді справ не застосовуються положення щодо змагальності (стаття 12 ЦПК України) та меж судового розгляду (статті 13 ЦПК України).

Навіть, у частині 3 статті 297 ЦПК України відсутні вимоги до заявника разом із заявою про визнання фізичної особи недієздатною подати докази, що підтверджують викладені в заяві обставини

Отже, в справах окремого провадження законодавець наділив суд можливістю за власною ініціативою витребувати необхідні докази, внаслідок чого до таких випадків подання заяви про визнання фізичної особи недієздатною частина 2 статті 83 ЦПК України застосована бути не може.

Відповідно до статті 55 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та частини 1 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

За частинами 4 та 5 статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі Правила).

Одним із документів, за наявністю яких призначається опікун або надається подання про призначення опікуном над повнолітньою особою, є рішення суду про визнання її недієздатною (стаття 58 ЦК України, пункт 3.3 Правил).

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Відсутність такого подання є підставою для відмови у призначенні опікуна та передачу опікунства відповідному органу опіки та піклування.

Тобто наявність чи відсутність подання органу опіки та піклування є підставою для вирішення вимог по суті поданої заяви, а не підставою для її повернення без відкриття окремого провадження.

Отже, на думку колегії суддів, суддею суду першої інстанції не враховано, що нормами ЦПК України не передбачено повернення заяви, поданої в порядку окремого провадження, за відсутністю доданих доказів та не залучення усіх заінтересованих осіб.

В цьому разі, при виявленні таких недоліків, вони підлягають усуненню у засіданнях при розгляді справи у порядку статті 294 ЦПК України, і не є вирішальними при відкритті окремого провадження.

За такого суддя безпідставно вважала заяву такою, що підлягає поверненню заявниці.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала судді підлягає скасуванню з направленням матеріалів заяви до суду для продовження розгляду та вирішення питання про відкриття провадження, так як підстави для її повернення відсутні.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від її імені представником адвокатом Павловим Юрієм Володимировичем, задовольнити.

Ухвалу судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2025 року скасувати і направити справу для продовження розгляду та вирішення питання про відкриття провадження до того ж суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, але у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, починаючи з цього дня як дати складення повного судового рішення.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді О. В. Локтіонова

Т. В. Крамаренко