Справа № 930/3029/24
№2/930/333/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2025 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі: Загребельного О.С.

за участю представника позивача - адвоката: Кіцули В.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Немирівської міської ради про встановлення юридичного факту та визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Будище Ковельського району Волинської області, де на той час проживали його батьки.

Ще 1992 року позивач фактично переїхав проживати в житловий будинок своєї тітки - ОСОБА_2 , 1915 року народження, який знаходиться в с. Мала Бушинка Немирівського району.

Із рідних для тітки людей на той час був лише позивач, вона проживала одиноко (сім?ї та дітей у неї не було). Доглядаючи та проживаючи разом з нею з вказаного періоду часу, вони з позивачем вели спільно домашнє господарство, обробляли земельну ділянку, вирощували домашню птицю, ділили і розподіляли спільно сімейний бюджет, тобто проживали однією сім?єю.

Єдиним джерелом доходу у їхній сім?ї на той час була пенсія тітки та ведення домашнього господарства. Фактично позивач був на її утриманні. ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 81 рік в с. Мала Бушинка Немирівського району ОСОБА_2 померла.

Позивач у відповідності до вимог ст.ст. 529, 549 ЦК України 1963 року, повністю прийняв спадщину після смерті тітки, так як вступив в управління спадковим майном, проживаючи разом з нею в одному житловому будинку, про що є відповідна довідка із виконкому Муховецької сільської ради Немирівського району.

Як виявилось лише зараз після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, яка розміщена на території колишньої Муховецької сільської ради Немирівського району.

На відповідний запит відділ N? 2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин у Вінницькій області надав позивачу відповідь, відповідно до якого за покійною ОСОБА_2 дійсно рахується земельна ділянка загальною площею 2.3982 га., кадастровий номер :02:001:0692, яка розміщена на території колишньої Муховецької сільської ради Немирівського району, на яку був виписаний Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН N? 0376465. Крім того, була надана копія зазначеного вище Сертифікату.

Оригінал Сертифікату у позивача відсутній. У державного нотаріуса, куди позивач звернувся із наявними у нього документами, йому було повідомлено про те, що відсутність у нього оригіналу Сертифікату унеможливить видачу свідоцтва про право на спадщину у будь-якому разі. Таким чином, позивач змушений був звернутись з позовною заявою до суду.

Представник позивача - адвокат Кіцула В.І. просить розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та здійснити допит свідків, які у дане засіданні з`явилися. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просив суд справу розглянути в його відсутність та прийняти рішення на власний розсуд.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомили, що добре знають позивача та покійну ОСОБА_2 , підтверджують той факт, що позивач з 1992 року і до дня смерті ОСОБА_2 , 1996 року, проживав спільно із нею, доглядав та поховав у с.Мала Бушинка.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з ухваленням рішення в підготовчому засіданні, оскільки повністю підтверджується показами свідків, а також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме копіями паспорта ОСОБА_1 , довідкою із Муховецької сільської ради про коло спадкоємців від 09.03.1997 р., свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , відповіддю на адвокатський запит відділу № 2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин від 17.10.2024 р. №1318/14-24, копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0376465 та висновком про вартість (витяг з звіту) земельної частки (паю).

За правилами ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України, визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення Факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Суд вивчивши наявні в справі докази та проаналізував вищезазначені факти, приймає до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший спосіб, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, і приходить до висновку про встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , не менше 5 років до дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року№7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом є такими, що засновані на законі, знайшли своє підтвердження вході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1264, 1268-1270 ЦК України,

ст.ст. 12, 13, 76, 81, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 293, 315, 352, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Будище Ковельського району Волинської області, перебував на утриманні ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Мала Бушинка Немирівського району Вінницької області, в період з 1992 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Мала Бушинка Немирівського району Вінницької області, на:

-земельну ділянку, загальною площею 2.3982 га. кадастровий номер :02:001:0692, яка розміщена на території Немирівської міської ради Вінницької області (колишньої Муховецької сільської ради Немирівського району Вінницької області) на яку був виготовлений Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН N? 0376465 на ім?я ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.М. Алєксєєнко