Номер провадження: 22-ц/813/4609/25
Справа № 501/454/24
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

12.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Лозко Ю.П. (суддя-доповідач), Громіка Р.Д., Назарової М.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 05 лютого 2025 року

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 05 лютого 2025 року вказаний вище позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1090-7143 від 25 вересня 2022 у розмірі 48000 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом 9 600 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 38400 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою та клопотанням про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовує тим, що розмір його доходу за 2024 рік склав 14113,47 грн, наразі він перебуває на обліку, як безробітний, тому на підставі п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. На підтвердження неможливості виконання обов`язку зі сплати судового збору, скаржник долучив наступні докази: довідку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 06 березня 2025 року.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Визначення майнового стану сторони процесу є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату судових витрат. Якщо через низький рівень майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Обов`язок доведення існування обставин, що свідчать про скрутний майновий стан заявника для відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони покладається саме на заявника. Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Звільнення від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі "Креуз проти Польщі", від 19 червня 2001 року).

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору, апеляційний суд зазначає, що з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 06 березня 2025 року за період з I по IV квартал 2024 року можна визначити, що скаржник отримав дохід у розмірі 14113,21 грн. Проте цього документа не достатньо для висновку визначити й визнати майновий стан скаржника таким, щоб звільнити його від сплати судового збору. З наданих скаржником документів не можна визначити, що у нього немає інших доходів. Скаржником не надано суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження його реального майнового стану, зокрема про наявність рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах, тощо, який перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої апеляційної скарги судовим збором.

Подібні висновки викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2023 року у справі №990/13/223.

Наведені скаржником доводи та надані у їх підтвердження докази не можна визнати такими, що з достовірністю підтверджують його скрутний майновий стан, який унеможливлює сплату судового збору, оскільки скаржник не надає об`єктивних даних про свій майновий стан.

Апеляційна скарга та додані до неї матеріали не містять даних про те, що

ОСОБА_1 є непрацездатною особою чи має незадовільний стан здоров`я, скаржник не надав даних про наявність чи відсутність у нього рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків у банківських установах, тощо.

Отже, у задоволенні клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити.

Слід зазначити, що відмова у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Більш того, статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Апеляційний суд звертає увагу скаржника, що він має право заявити клопотання про відстрочення сплати судового збору, надавши належні докази в обґрунтування його дійсного майнового стану.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 3028 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичної особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, за подання апеляційної скарги скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі судовий збір у розмірі 3633,6 грн (2422,4грн*150%=3633,4 грн) та надати до Одеського апеляційного суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, які слід перерахувати за наступними банківськими реквізитами:

Платіжні реквізити для перерахування судового збору в гривнях

Отримувач коштів ГУК в Од.обл./Хаджибейський р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0015757

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний державний орган України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Одеський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернена скаржнику.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тобто скарга залишається без руху, про що повідомляється апелянт і йому надається строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене вище, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ч.ч. 2, 3 ст. 357 та ст. 185 ЦПК України, а скаржнику надається строк усунення недоліків апеляційної скарги, що зазначені в тексті цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.185,356,357 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 05 лютого 2025 року залишити без руху та запропонувати скаржнику протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, подати до Одеського апеляційного суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Роз`яснити скаржнику, що якщо в зазначений строк недоліки апеляційної скарги не будуть виправлені, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: М.В. Назарова

Р.Д. Громік