ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/2350/24 Номер провадження 22-ц/814/855/25Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Карпушина Г. Л., Пилипчук Л. І.

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 жовтня 2024 року, постановлену в м. Кременчуці під головуванням судді Андрієць Д. Д.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про припинення дій щодо довготривалої крадіжки коштів, відновлення становища, стягнення 3% пені та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до АТ «Полтаваобленерго» про припинення дій щодо довготривалої крадіжки коштів, відновлення становища, стягнення 3% пені та моральної шкоди.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 жовтня 2024 року вказану позовну заяву повернуто позивачеві на підставі пункту 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України.

Роз`яснено позивачу право повторно звернутися до суду із заявою, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем було порушено правила об`єднання позовних вимог.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суддею в минулому неодноразово заявлялися та задовольнялися самовідводи у справах за його позовами, а тому прийняття судового рішення у даній справі викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, що є порушенням процесуального права та, на думку апелянта, свідчить про вибірковість правосуддя та порушення його права на справедливий суд, а також загальних принципів судочинства.

Вказує, що позовна заява подана ним з дотриманням вимог ЦПК України та правил об`єднання позовних вимог, які є взаємопов`язаними між собою.

Зазначає, що ухвала суду прийнята судом без врахування висновків ЄСПЛ та Верховного Суду.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені у пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина друга статті 369 ЦПК України).

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина тринадцята статті 7 ЦПК України).

Частиною першою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно пункту 4 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Частиною першою статті 188 ЦПК України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

При цьому, під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Частиною четвертою та п`ятої статті 188 ЦПК України визначено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог: (1) які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом; (2) щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог (частина шоста статті 188 ЦПК України).

Згідно пункту 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Аналіз наведеного дозволяє зробити висновок, що у разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання завдання цивільного судочинства може не повертати позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами статті 188 ЦПК України та розглянути кожну з заявлених вимог окремо.

Отже, приписи частини шостої статті 188 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи, суд має право застосувати як у разі дотримання правил об`єднання позовних вимог, так і у випадку їх порушення.

З матеріалів справи вбачається, що 13 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до АТ «Полтаваобленерго», в якому просив суд зобов`язати відповідача АТ «Полтаваобленерго» припинити незаконні дії щодо довготривалої крадіжки наперед переплачених коштів у розмірі 3,55 грн з особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , зобов`язати АТ «Полтаваобленерго» відновити становище, яке існувало до порушення шляхом повернення переплачених коштів у розмірі 3,55 грн на особовий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , стягнути з АТ «Полтаваобленерго» на користь ОСОБА_1 на особовий рахунок № НОМЕР_1 борг, визначений по законному та обґрунтованому розрахунку 3% пені за кожен день прострочення зобов`язання в розмірі 37 255,39 грн та стягнути з АТ «Полтаваобленерго» на користь ОСОБА_1 544 000 грн моральної шкоди.

На підставі розпорядження голови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2024 року вказану цивільну справу передано на розгляд до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області як найбільш територіально наближеного суду на підставі частини четвертої статті 31 ЦПК України (а. с. 54-55).

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 на підставі пункту 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України, суд першої інстанції, якому передано справу для розгляду, виходив з того, що позивачем заявлено кілька позовних вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства та об`єднання яких в одне провадження не допускається. При цьому зазначив, що інший порядок вирішення питання крадіжки коштів аніж в порядку кримінального провадження законодавством не передбачений, а роз`єднання позовних вимог в даній справі є неможливим, оскільки вони не зможуть бути розглянуті в тому суді, який роз`єднав позовні вимоги.

Проте, таких висновків суд дійшов з порушенням вказаних норм процесуального права.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 , підставою позову є незаконне списання відповідачем з особового рахунку позивача переплачених коштів за надані послуги електропостачання.

Предметом спору є припинення незаконних дій та відновлення становища шляхом зобов`язання відповідача повернути вказані кошти на особовий рахунок позивача з урахуванням пені та відшкодування моральної шкоди, завданої такими незаконними діями відповідача.

Суд першої інстанції не дослідив належним чином підстави і предмет заявленого позову, не врахував, що спірні правовідносини ґрунтуються на нормах цивільного права, та дійшов помилкового висновку про неможливість розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

При цьому, суд безпідставно ототожнив вимогу щодо списання з особового рахунку позивача коштів з крадіжкою, як кримінальним правопорушенням, що призвело до неправильного вирішення спірного питання.

Заявлені позивачем вимоги пов`язані між собою, обґрунтовуються порушенням прав позивача як споживача комунальних послуг та зобов`язанням відповідача відновити порушене право, тому можуть бути об`єднані в одному провадженні.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що на стадії відкриття провадження у справі суд має надати оцінку доказам, доданим позивачем до матеріалів позовної заяви, виключно з мотивів наявності або відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог ЦПК України, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору.

З огляду на наведене, оскільки суд дійшов помилкового висновку про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, оскаржувана ухвала суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням справи до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 жовтня 2024 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді Г. Л. Карпушин

Л. І. Пилипчук