Справа № 217/186/24
Провадження № 2/202/1873/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 березня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Десятерика Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

03.06.2024 року через систему «Електронний суд» позивач звернувся до Авдіївського міського суду Донецької області з позовом до відповідача.

Ухвалою судді Авдіївського міського суду Донецької області від 06.06.2024 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності, справу призначено за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 11.06.2024 року за №1802/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Авдіївського міського суду Донецької області» змінено з 01.07.2024 року територіальну підсудність судових справ Авдіївського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2025 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14.01.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності до розгляду та призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що на підставі договору дарування житлового будинку, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого 19.07.2001 року державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори Лук`янець Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №3004, йому на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з додатком 1 до розпорядження Авдіївської міської військової адміінстрації Покровського району Донецької області №8 від 08.01.2024 року «Про перейменування вулиць та провулків в Авдіївській міській територіальній громаді», зокрема, вулицю Леваневського перейменовано в Героїв Українського неба.

До 2022 року він проживав у вказаному житловому будинку, що підтверджується відповідною відміткою паспорта громадянина України.

24.02.2022 року російська федерація в порушення п.4 ст.2 Статут Організації Об`єднаних Націй здійснила акт військової агресії проти України, що вбачається з Резолюції Генеральної асамблеї ООН від 02.03.2022 року.

З метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини він був вимушений покинути місце постійного проживання та перемістився до села Лобойківка Дніпропетровської області.

Йому відомо, що внаслідок військових дій, спричинених агресією російської федерації проти України, його житловий будинок був пошкоджений (знищений). Оцінити характер та обсяг наявних пошкоджень квартири на теперішній час не вбачається можливим з огляду на відсутність у нього спеціальних знань та беручи до уваги окупацію російською федерацією міста Авдіївки Донецької області.

Позивач зазначає, що 23.02.2023 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об1єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України».

Будучи потенційним отримувачем компенсації для відновлення свого житлового будинку, пошкодженого внаслідок бойових дій, спричинених збройною агресією російської федерації, та виконуючи встановлені нормативно-правовими актами умови для отримання компенсації, він, ОСОБА_1 , звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Петриківської селищної ради Дніпропетровської області.

Рішенням державного реєстратора від 21.03.2024 року №72186905 йому було відмовлено у проведенні реєстраційних дій з огляду на те, що державному реєстратору не вдалось актуалізувати відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, право власності на котре зареєстровано до 01.01.2013 року.

Зазначене рішення унеможливлює отримання у майбутньому компенсації для відновлення свого житлового будинку, а також позбавляє іншим чином можливості розпоряджатися майном.

Позивач зазначає, що з наявних у нього документів вбачаються розбіжності житлової площі, зазначеної в договорі дарування житлового будинку ат технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, а також наявність в технічному паспорті інших господарських будівель та споруд, не відображених у договорі дарування.

Так, у договорі дарування житлового будинку зазначена жила площа будинку 40,6 кв.м., а в технічному паспорті 33,9 кв.м.

У довідці Бюро технічної інвентаризації Ясинуватської міської ради від 14.11.2011 року №341 зазначено, що житлова площа зменшена на 6,7 кв.м. (40,6 кв.м. 6,7 кв.м. = 33,9 кв.м.).

При цьому він у 2011 році був змушений повторно звернутись до бюро технічної інвентаризації Ясинуватської міської ради для виготовлення нового технічного паспорта на його житловий будинок, у зв`язку з втратою попереднього.

Позивач зазначає, що споруди, що вказані у технічному паспорті, а саме б1 Ганок (2001), М яма вигрібна (2001), №3 огорожа (2007) не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких вказані об`єкти не підлягають прийняттю в експлікацію.

Отже, господарські будівлі та споруди, відображені у технічному паспорті на його будинок, але не відображені у договорі дарування житлового будинку, не є самочинним будівництвом, оскільки прибудовані, зокрема, до 05.08.1992 року та не потребують додаткових документів, які б підтверджували їх ввід в експлуатацію.

Тому позивач зазначає, що заявляє позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок з житловою площею, відображеною у технічному паспорті 33,9 кв.м., включаючи лише ті господарські будівлі та споруди, які зазначені у правовстановлюючому документі, окрім споруди під маркуванням Д гараж та у технічному паспорті, окрім споруд під маркуванням а3 тамбур, З гараж та Л сарай.

З урахуванням наведеного, позивач просив визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 75,1 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами: а - сіні, а1 ганок, а2 ганок, Б літня кухня, б тамбур (тамбур до літньої кухні), б1 ганок, Г Убиральня, Е сарай, Ж душ (літній душ), И (пд) погріб (погріб з шийкою), Н сарай, О сарай, І вимощення, к - колодязь питний, М яма вигрібна, №1 ворота, №2 огорожа, №3 огорожа, №4 огорожа, №5 хвіртка.

Позивач у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в котрій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує .

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася. Через систему «Електронний суд» подала заяву, в котрій просила провести розгляд справи без участі представника Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

З`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, оглянувши нотаріально засвідчену копію правовстановлюючого документу на спірне майно, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що згідно договору дарування житлового будинку від 12.07.2001 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого державним нотаріусом Лук`янець Л.В. за №3004, позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок жилою площею 40,6 кв.м., означений на платі літерою А-1 та господарські будівлі та споруди: а сіні, а1 ганок, а-2 ганок, Б літня кухня, б тамбур, Д гараж, Ж душ, пд погріб, №1 ворота, №2 - огорожа, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Згідно реєстраційного напису на вказаному договорі, право власності на зазначений будинок зареєстровано за ОСОБА_1 у Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» 07.12.2001 року, в реєстровій книзі №2а, за реєстровим номером №514.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №379909683 від 23.05.2024 року, право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження за адресою: АДРЕСА_1 відсутні (а.с.31).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Приходько І.Р. за №73301394 від 24.05.2024 року, щодо реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , відмовлено у реєстрації права власності на вказаний будинок, з тих підстав, що у зв`язку з неподанням заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року (а.с.29).

З довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 02.05.2024 року загальна площа житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 становить 75,10 кв.м. (а.с.32).

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату подання цього позову триває.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 (у редакції станом на час звернення з цим позовом), м. Авдіївка, що відноситься до Авдіївської міської територіальної громади Донецької області, включено до території активних бойових дій, а місто Донецьк, яке входить до Донецького району Донецької області, віднесено до тимчасово окупованої російською федерацією території України.

Наведені обставини унеможливлюють зареєструвати право власності на вказаний житловий будинок в єдиній державній інформаційній системі з відомостями про право на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти/суб`єкти цих прав, затвердженій в Україні з 01.01.2013 року, у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З приписів статті 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником.

Стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з вищевикладеного, встановивши, що згідно договору дарування житлового будинку від 12.07.2001 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого державним нотаріусом Лук`янець Л.В. за №3004, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок жилою площею 40,6 кв.м., означений на платі літерою А-1 та господарські будівлі та споруди: а сіні, а1 ганок, а-2 ганок, Б літня кухня, б тамбур, Д гараж, Ж душ, пд погріб, №1 ворота, №2 - огорожа, що розташовані по АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на вказаний житловий будинок загальною площею 75,10 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м. та господарські будівлі та споруди: а сіні, а1 ганок, а-2 ганок, Б літня кухня, б тамбур, Д гараж, Ж душ, пд погріб, №1 ворота, №2 - огорожа, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Щодо позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на господарські будівлі та споруди: б1 ганок, Г Убиральня, Е сарай, Н сарай, О сарай, І вимощення, к - колодязь питний, М яма вигрібна, №3 огорожа, №4 огорожа, №5 хвіртка суд зазначає наступне.

Відповідно до додатку 1 до наказу № 121 від 09.06.98 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 р.за N 399/283 «Про затвердження Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, до правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна належать: договори купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання, посвідчені державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами; свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, що видаються державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами; свідоцтва про право на спадщину, видані державними

нотаріальними конторами; свідоцтва про придбання житлових будинків з прилюдних торгів, видані державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами; свідоцтва про придбання об`єктів нерухомого майна на аукціонах з реалізації заставленого майна, видані державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами; свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна, видані органами місцевої виконавчої влади чи місцевого самоврядування; свідоцтва про право власності, видані органами приватизації наймачам квартир у державному житловому фонді; свідоцтва про право власності на спадщину та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, оформлені

консульськими установами України; договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею; договори відчуження між юридичними особами недержавної форми власності; рішення судів, арбітражних судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна; акти про денаціоналізацію (демуніципалізацію) будівель; витяг із нотаріально посвідченого договору, укладеного між житлово-будівельним колективом або членом цього колективу і виконкомом міської (районної) ради депутатів трудящих, про безстрокове користування відведеною земельною ділянкою і про будівництво багатоквартирного будинку з правом власності на окрему квартиру, за наявності акта про прийняття будинку в експлуатацію; рішення товариського суду про розподіл майна колишнього колгоспного двору; мирова угода, затверджена ухвалою суду; накази органів Фонду державного майна з додатком - переліком об`єктів нерухомого майна про передачу у власність цих об`єктів акціонерним товариствам; копія виконавчого листа щодо конфіскації об`єкта нерухомого майна та копія опису нерухомого майна, затверджена суддею. Дублікати правовстановлювальних документів, видані нотаріальними конторами, приватними нотаріусами, органами приватизації, державними архівами; свідоцтва про право власності, видані Державним управлінням справами суб`єктам, що беруть участь разом з Державним управлінням справами на житлові та нежитлові об`єкти у будівництві нового житла.

Таким чином, технічний паспорт від 14.11.2011 року, інвентаризаційна справа №2959, реєстровий номер 514 на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , наданий позивачем в якості додатку до позову, як один із правовстановлюючих документів, не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки не входить до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадилася державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна станом на момент укладення договору дарування спірного житлового будинку, а саме, 19.07.2001 року.

З огляду на зазначене, у суду немає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання права власності на господарські будівлі та споруди: б1 ганок, Г Убиральня, Е сарай, Н сарай, О сарай, І вимощення, к - колодязь питний, М яма вигрібна, №3 огорожа, №4 огорожа, №5 хвіртка.

Керуючись ст. ст.4,5,12,81,141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності житловий будинок загальною площею 75,10 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами: а сіні, а1 ганок, а-2 ганок, Б літня кухня, б тамбур, Д гараж, Ж душ, пд погріб, №1 ворота, №2 - огорожа.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя Бєльченко Л.А.