Справа № 382/319/25
Провадження 2/382/357/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Шевченко О. В.

при секретарі судового засідання Чепіль А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу № 382/319/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши, що 26.05.2023 між сторонами зареєстровано шлюб Яготинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис за № 73. Від даного шлюбу подружжя спільних дітей не мають, однак добровільно розірвати шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану сторони не мають змоги, з огляду на відсутність спілкування. Сімейне життя сторін не склалося у зв`язку з тим, що подружжя перестали розуміти одне одного, ведуть різні бюджети, разом як подружжя не проживають. Отже, позивачка вважає, що збереження сім`ї стало неможливим, шлюб носить формальний характер, оскільки шлюбні відносини між ними припинилися. Разом з тим позивачка просить відновити її дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 25 лютого 2025 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження

Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату проведення судового засідання повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, проте подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату проведення судового засідання повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, проте подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивачка послалася як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи визнання позову відповідачем, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, суд прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого 26.05.2023 Яготинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , 26.05.2023 зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 73. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 .

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007

№ 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За змістом ч. 2 ст. 114, ч. 2 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Вимоги про відновлення дошлюбного прізвища, змінивши прізвище « ОСОБА_5 » на дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Наречені мають право обрати прізвище одного з них як спільне прізвище подружжя або надалі іменуватися дошлюбними прізвищами (ч. 1 ст. 35 СК України).

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Право подружжя після розірвання шлюбу взяти своє дошлюбне прізвище або залишити шлюбне належить йому при розірванні шлюбу як під час судового розгляду, так і в органі реєстрації актів цивільного стану.

Якщо шлюб між сторонами розривається в судовому порядку, а питання про повернення дошлюбного прізвища стороною не ставиться, і такий висновок не міститься в резолютивній частині рішення, орган реєстрації актів цивільного стану не може змінити прізвище на вимогу одного із подружжя в момент реєстрації розірвання шлюбу.

Отже, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвищі залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У матеріалах справи наявна квитанція про сплату позивачкою судового збору у розмірі 1211,20 грн за подання до суду позову.

Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі та відповідач до початку розгляду справи по суті його визнав, з відповідача на користь позивачки належить стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн, та повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 605,60 грн, сплаченого при поданні позову.

Що стосується стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу позивачкою, то необхідно зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналізуючи викладені вище норми права, необхідно зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів.

Позивачкою на підтвердження надання правничої допомоги на суму 2000,00 грн надано договір на надання правничої допомоги, укладений 18 лютого 2025 року між ОСОБА_1 та адвокатом Вак О. В.; розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн від 18 лютого 2025 року; акт виконаних робіт від 18 лютого 2025 року, вартість яких становить 2000,00 грн; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4945/10; квитанція до прибуткового касового ордера № 18-02/25 від 18.02.2025 на суму 2000,00 грн.

Суд враховує складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах позивачки, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, і робить висновок про те, що необхідно відшкодувати позивачці за рахунок відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн, оскільки саме такий розмір правничої допомоги буде співмірним заявленим позовним вимогам.

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 21, 24, 56, 104, 112, 114, 115 СК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 274 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.05.2023 Яготинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис за № 73.

Відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою:

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання за адресою:

АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання за адресою:

АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, сплаченого при поданні позову (квитанція ID: 4779-8400-8997-0030 від 19.02.2025).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою:

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання за адресою:

АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою:

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Олена ШЕВЧЕНКО