Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/7240/24
Провадження №: 2-др/332/10/25
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Сапунцова В.Д., за участю секретаря судового засідання Горбань Є.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Рикуна Антона Вадимовича, який діє в інтересах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 6 «ТИТАН», про ухвалення судом додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу в рамках цивільної справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 6 «ТИТАН», в інтересах якого діє адвокат Рикун А. В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
11.03.2025 до суду надійшла заява адвоката Рикуна Антона Вадимовича, який діє в інтересах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) № 6 «ТИТАН», про ухвалення судом додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу в рамках цивільної справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 6 «ТИТАН», в інтересах якого діє адвокат Рикун А. В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У заяві було зазначено про те, що понесені судові витрати ОСББ № 6 «ТИТАН»» складаються, в тому числі також із витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4000,00 грн та саме такий попередній (орієнтовний) та очікуваний розмір витрат на професійну правничу допомогу був зазначений у позовній заяві.
Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2025 питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішено.
До заяви про ухвалення судом додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу надані докази, що підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи та детальний опис наданих послуг, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема, ордер, договір про надання правничої допомоги, акти приймання-передачі правничої допомоги, платіжні інструкції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України, виклик сторін в судове засідання здійснюється лише у разі необхідності та не є обов`язковим.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов до наступних висновків.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст.137 ЦПК України).
Участь адвоката Рикуна А.В., який представляє інтереси позивача у справі та факт надання правової допомоги підтверджено наступними доказами: копією договору про надання правової (правничої) допомоги № 21-11/24Ю, укладений 21.11.2024 між адвокатським об`єднанням «Акцент» та головою ОСББ № 6 «ТИТАН»; копією Актів приймання-передачі правничої допомоги від 25.11.2024 та від 17.12.2024; копією платіжної інструкції від 27.11.2024 № 182 на суму 2000,00 грн та копією платіжної інструкції від 17.12.2024 № 190 на суму 2000,00 грн.
Пунктом 4 частини 1 ст.1 Закону України «Про адвокатурута адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідно до ч. 1, 3 ст.27Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Тобто, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.
Отже, представником позивача надано належні докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи.
При цьому, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.
З урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача.
Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -
Заяву адвоката Рикуна Антона Вадимовича, який діє в інтересах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 6 «ТИТАН» про ухвалення судом додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу в рамках цивільної справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 6 «ТИТАН», в інтересах якого діє адвокат Рикун А. В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити у повному обсязі.
Постановити додаткове рішення у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 6 «ТИТАН», в інтересах якого діє адвокат Рикун Антон Вадимович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Суддя В.Д. Сапунцов