РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Галінської В.В.

секретар судового засідання Калетинець Т.В.,

справа № 569/22464/24

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди звернувся ОСОБА_1 .

У позові просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь 38613,23 грн. в якості відшкодування майнової шкоди (збитку), 9600 грн. в якості відшкодування витрат за оплату експертного автотоварознавчого дослідження, 5000 грн. в якості завданої йому моральної (немайнової) шкоди, витрати в сумі 12000 грн. на оплату правничої допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 липня 2024 о 08 год 42 хв в м. Рівне, по вул. Степана Бандери, 1А мала місце ДТП, у якій водій ОСОБА_2 , керуючи ТЗ КІА FORTE з д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , здійснив зіткнення з ТЗ JEEP RENEGADE з д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 в результаті чого транспортний засіб позивача отримав механічне пошкодження. Постановою Рівненського міського суду від 16 серпня 2024 у справі № 569/13264/24 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу. У вересні 2024 позивач звернувся із заявою до МТСБУ про здійснення регламентної виплати (відшкодування), у якій йому було відмовлено у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 керував ТЗ марки KІA з номерним знаком НОМЕР_1 без наявності чинного на момент згаданої ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, таким чином такий транспортний засіб не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і, відповідно, МТСБУ не має повноважень відшкодувати шкоду, заподіяну пошкодженням такого транспортного засобу.

У відповідності до висновку судового експерта № 496.24СЕ від 08 липня 2024, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Jeep Renegade, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в ДТП 04.07.2024 року, станом на момент ДТП, становить 38613,23 грн. Позовні вимоги в частині відшкодування йому моральної шкоди обґрунтовує тим, що вона полягає в тому, що він протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля змушений був самостійно шукати гроші для проведення судово-транспортної експертизи, розбіркою автомобіля, відшуковувати правника, який надасть правову допомогу, через що позивач тривалий час не міг вночі спокійно спати. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися, крім того це був перший і улюблений автомобіль Позивача. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім самого позивача і члени його родини, родичі, що призвело до конфліктних ситуацій у родині позивача. Крім того, на тривалий час після ДТП позивачеві та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачеві довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою.

Ухвалою суду від 21 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП - залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору.

02 грудня 2024 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви та подано квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 11 грудня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 15 січня 2025 року з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та часті позивача, заявлені позовні вимоги повністю підтримує та просить суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з"явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.

Таким чином, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено із копії постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 16 серпня 2024 року, що 04.07.2024 року близько 08.42 в м.Рівне, по вул.. Степана Бандери, 1А ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом КІА FORTE, номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.п. 2,3б, 13.1 Правил дорожнього руху, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом JEEP RENEGADE, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 19 серпня 2024 року.

Як вбачається із висновку судового експерта № 496.24СЕ від 08 липня 2024 вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Jeep Renegade, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в ДТП 04.07.2024 року, станом на момент ДТП, становить 38 613,23 грн.

Із копії квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №9 від 05.07.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 сплачено 9600 гривень. Призначення платежу оплата згідно рахунку №496.24 СЕ від 04.07.2024 року Судова авто товарознавча експертиза КТЗ; реєстр. Номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Jeep Renegade, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Як зазначає позивач у вересні 2024 року він звернувся із заявою до МТСБУ про здійснення регламентної виплати (відшкодування), у якій йому було відмовлено виходячи із наступного.

Так, листом № 3-01б/47897 від 08.11.2024 МТСБУ повідомлено ОСОБА_1 про те, що з огляду на наявну в МТСБУ інформацію вбачається, що відповідальним за заподіяння зазначеної шкоди є ОСОБА_2 , який керував ТЗ марки KІA з номерним знаком НОМЕР_1 без наявності чинного на момент згаданої ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (дачі - Закон) передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно- правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Пункт 1.7 статті 1 Закону передбачає у якому значенні вживається терміну «1.7. забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована».

Хоча передбачені пунктом 13.1 статті 13 Закону категорії громадян звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, aлe керовані такими особами транспортні засоби без укладання щодо них договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не відносяться до забезпечених транспортних засобів.

Зазначена правова позиція МТСБУ підтверджується висновками, зазначеними у Постанові Верховного Суду України від 31.10.2018р. по справі №204/3413/16-ц (провадження № 61-21601св18).

Оскільки по відношенню до пошкодженого ТЗ марки JEEP з номерним знаком НОМЕР_2 на момент ДТП був відсутній договір зазначеного виду страхування, то такий транспортний засіб не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 Закону, і, відповідно, МТСБУ не має повноважень відшкодувати шкоду, заподіяну пошкодженням такого транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.

Стаття 1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4 роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Таким чином, оскільки неправомірними діями ОСОБА_2 позивачу було завдано майнової шкоди, вина відповідача у її заподіянні підтверджується постановою Рівненського міського суду Рівненської області 16 серпня 2024 року, відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду, що ним заподіяна.

Згідно із ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначає позивач ОСОБА_1 , він він протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля змушений був самостійно шукати гроші для проведення судово-транспортної експертизи, розбіркою автомобіля, відшуковувати правника, який надасть правову допомогу, через що позивач тривалий час не міг вночі спокійно спати. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися, крім того це був перший і улюблений автомобіль Позивача. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім самого позивача і члени його родини, родичі, що призвело до конфліктних ситуацій у родині позивача. Крім того, на тривалий час після ДТП позивачеві та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачеві довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачу завданої моральної шкоди відповідно до вимог статей 23 ЦК України. Із врахуванням вимог розумності і справедливості з відповідача слід стягнути 5000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов"язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Надання позивачу ОСОБА_1 правничої допомоги адвокатом Крижовим С.В. стверджується копією договору про надання правової допомоги від 04 липня 2024 року, додатковим договором №1 до договору про надання правової допомоги від 28 лютого 2025 року, відповідно до п. 2 якого оплата послуг адвоката в сумі 12 000 гривень має бути проведена у день набрання рішенням законної сили, актом виконаних робіт від 18 листопада 2024 року.

Таким чином, судом встановлено, що позивач понесе витрати на правничу допомогу в розмірі 12000 грн. Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені ним на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті позивачем судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,89,258-259,263-265,268, 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування майнової шкоди 38613 (тридцять вісім тисяч шістсот тринадцять) гривень 23 копійки завданої внаслідок ДТП.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9600 (дев`ять тисяч шістсот) гривень в якості відшкодування витрат на оплату експертного автотоварознавчого дослідження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) гривень завданої йому моральної шкоди, 12000 (дванадцять тисяч) витрат, що будуть понесені позивачем на оплату правничої допомоги та 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суд апротягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ,

відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя -