Справа № 345/428/22
Провадження № 6/345/13/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Юрчака Л.Б., за участю секретаря судового засідання Пилипів Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжака Івана Івановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника-фізичної особи, -

в с т а н о в и в :

приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжак Іван Іванович звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу - боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 345/428/22, що виданий 16.01.2023 Калуським міськрайонним судом, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» 181 859,79 грн. заборгованості за договором позики від 03.11.2017 №1525339.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжака Івана Івановича знаходиться виконавче провадження № 70925843 з виконання виконавчого листа про стягнення із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої на АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» () 181 859,79 грн. заборгованості за договором позики від 03.11.2017 №1525339.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка згідно матеріалів виконавчого провадження є громадянином Україна.

Боржнику ОСОБА_1 направлявся на адресу вказану у виконавчому листі, супровідний лист від 03.02.2023 року за вих. №390 з відповідними постановами приватного виконавця, а саме: 1. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.02.2023р.; 2. Постанова про розмір мінімальних витрат від 03.02.2023р.; 3. Постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 03.02.2023р.; 4.Постанова про арешт майна боржника від 03.02.2023р.; Бланк Декларації про доходи та майно боржника фізичної особи на 2 арк. В постанові про відкриття виконавчого провадження ВП № 70925843 від 03.02.2023 року (яка направлена боржнику рекомендованим поштовим відправленням за №829) п. 2 зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У вищевказаному листі мною, також і направлено боржнику Бланк Декларації про доходи та майно боржника фізичної особи для полегшення і пришвидшення надання боржником даної Декларації.

Однак боржником станом на момент подачі подання не подано Декларації про доходи та майно боржника фізичної особи не повідомлено приватного виконавця про порядок і спосіб виконання ним виконавчого документа, про наявність на праві власності нерухомого та рухомого майна боржника, яке не зареєстровано встановлений законом спосіб, не повідомлено реквізити рахунків боржника, не повідомлено про дебіторську заборгованість перед нею.

03.02.2023, 21.06.2023, 20.10.2024 року на адресу боржника надсилалися виклики приватного виконавця щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником зареєстрована 1/6 частка двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді ЦНАП Калуської міської ради від 31.10.2024 р. за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно акту від 22.10.2024 р. здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , однак проведення виконавчих дій щодо опису частки квартири не було можливим, оскільки двері квартири ніхто не відчинив.

Під час виконання рішення суду, виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити виконавця, іншого майна належного боржнику на праві власності не виявлено.

На рахунки боржника накладено арешт, кошти на рахунках відсутні.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом від 09.09.2024 р. повідомлено про те, що ОСОБА_1 , дата народження, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , неодноразово перетинала державний кордон України.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 22.10.2024 р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 12.11.2018 органом видачі 2618.

Пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Пунктом 5 частини першої статті 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Однак, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжак І.І. у даному поданні зазначив про розгляд даного подання проводити без його участі.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що дане подання підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжака Івана Івановича знаходиться виконавче провадження № 73784626 з примусового виконання

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжака Івана Івановича знаходиться виконавче провадження № 70925843 з виконання виконавчого листа про стягнення із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої на АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» () 181 859,79 грн. заборгованості за договором позики від 03.11.2017 №1525339.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий лист, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як вбачається з п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення їх від виконання зобов`язань, покладених на них судовими рішенням до виконання зобов`язань.

На даний час боржником ОСОБА_1 рішення не виконано, декларацію не подано, будь яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено. Вжитими приватним виконавцем Сапіжаком І.І. заходами встановлено, що боржник ОСОБА_1 неодноразово перетинала кордон України. При цьому, боржник не повідомляв виконавця про виїзд за межі України, що свідчить про умисну бездіяльність, яка спрямована на невиконання рішення суду.

На даний час добровільно зобов`язання боржником не виконано.

Згідно з пунктом 5 частини п`ятої ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний своєчасно з`являтися на вимогу виконавця.

Відповідно до пункту 6 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до судової практики Європейського суду, судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), №36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, №2132/02 від 13 червня 2006 року, «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

У відповідності до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» Європейський суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином.

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78 - 82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

Тобто, застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Звертаючись до суду із поданням про обмеження виїзду боржника за кордон України, приватний виконавець обґрунтував звернення до суду тим, що у порядку примусового виконання проводяться заходи щодо забезпечення виконання рішення суду, проте боржник ОСОБА_1 на виклики державного виконавця не з`являється, рішення суду не виконує, не повідомляє причини неможливості виконання, будь-яких клопотань не подає, вжиті виконавцем заходи щодо накладення арешту на майно та арешт коштів боржника є недостатніми, а тому обставини, які склалися, вказують на те, що боржник свідомо намагається ухилитися від його виконання.

Таким чином, враховуючи суму заборгованості та поведінку боржника, що свідчить про його ухилення від виконання рішення суду, дане подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 на строк до сплати нею зобов`язань за виконавчим провадженням підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, ст. 124 Конституції України, ст.ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», керуючись ст.ст. 259, 441 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

подання подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжака Івана Івановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника-фізичної особи - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу - боржника ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 345/428/22 виданий 16.01.2023 Калуським міськрайонним судом, про: стягнення із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» () 181 859,79 грн. заборгованості за договором позики від 03.11.2017 № 1525339.

Виконання ухвали доручити Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Копію ухвали надіслати приватному виконавцю виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжаку Івану Івановичу (Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, буд. 62А, офіс 7, 76019) - для відома, а Адміністрації Державної прикордонної служби України (Київ, вул. Володимирська, 26) - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Суддя: