Справа № 493/1996/24
Провадження № 2/493/199/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Мясківської І.М.

за участю секретаря Сирота О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання, виховання та утримування малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Чернега І.Ф. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з вимогою залишити для подальшого проживання, самостійного виховання та утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 19.04.2019 року Приморським районним у м. Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 439, після чого подружжя отримало прізвище ОСОБА_5 .

За час шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 .

Сімейне життя з відповідачкою не склалося по причині відсутності взаєморозуміння та розбіжностей у поглядах на життя та виховання дитини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин протягом останніх шести місяців.

19.11.2024 року між ними було укладено нотаріально посвідчений Договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За умовами Договору ОСОБА_1 зобов`язується самостійно виховувати і утримувати дитину, а саме: дитина має проживати з батьком, зобов`язання з забезпечення дитини усім необхідним батько повністю бере на себе, в тому числі витрати на його харчування, навчання, одяг, витрати на медичне обслуговування, а також інші витрати, що будуть викликані особливими обставинами.

Адвокат Чернега І.Ф. в інтересах позивача ОСОБА_1 надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

19.04.2019 року Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 439, після чого подружжя отримало прізвище ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 09.10.2020 року.

По причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, сімейне життя не склалося. Позивач та відповідач шлюбні відносини не підтримують, наміру поновити шлюбних відносин не мають та вважають можливість збереження сім`ї остаточно втраченою.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач категорично не має наміру зберегти шлюб у зв`язку з чим, відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу згідно ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи те, що відповідачка не вказала на якому прізвищі бажає залишитись після розірвання шлюбу, тому суд залишає їй шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, враховуючи, що вони не бажають підтримувати сімейні стосунки, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині, що стосується розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання залишення для подальшого проживання, самостійного виховання та утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком позивачем по справі, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

З матеріалів справи вбачається, що сторони дійшли згоди щодо місця проживання, виховання та утримання малолітньої дитини, про що свідчить нотаріально посвідчений Договір від 19.11.2024 року щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За умовами Договору ОСОБА_1 зобов`язується самостійно виховувати і утримувати дитину, а саме: дитина має проживати з батьком, зобов`язання з забезпечення дитини усім необхідним батько повністю бере на себе, в тому числі витрати на його харчування, навчання, одяг, витрати на медичне обслуговування, а також інші витрати, що будуть викликані особливими обставинами.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд констатує, що спору між батьками щодо місця проживання дитини немає, також суд не володіє інформацією щодо неналежного виконання своїх обов`язків матір`ю дитини, беручи до уваги вік дитини, якій не виповнилося і п`яти років, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині виходячи з умов п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, відповідно до яких суд закриває провадження у справі по причині відсутності предмету спору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 80, 95, 255, 258, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Шлюб, зареєстрований 19.04.2019 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 439, розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу відповідачці залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Закрити провадження у справі стосовно вимоги позивача щодо залишення малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого проживання, самостійного виховання та утримання разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 12.03.2025 року.

С У Д Д Я