РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги повністю підтримала з підстав, вкладених у позовній заяві. Суду пояснила, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2020 року від якого мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На протязі останнього часу сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Між ними виникають конфлікти та непорозуміння. Протягом останніх років вони намагалися говорити один одним про спільні сімейні проблеми, самостійно їх вирішувати, проте жодних результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося, хоча вони прикладали для цього максимум зусиль, тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Спору щодо визначення місця проживання дитини на даний час немає, дитина проживає з матір`ю. Стосунки, які існують між подружжям виключать можливість збереження сім`ї, шлюб між ними існує формально, а тому зберігати його недоцільно.

Тому з цих підстав, просить суд позовні вимоги задоволити та розірвати шлюб між нею та відповідачем.

В судове засідання відповідач та представник відповідача не з`явились. 11 березня 2025 року від представника відповідача до Рівненського міського суду надійшло клопотання про проведення судового засідання по справі №569/20939/24, яке має слухатись 12.03.2025 року о 15 год. 30 хв. без особистої участі відповідача та його представника ОСОБА_4 . Прийняти зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя до первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та об`єднати їх в одне провадження. Заяву про забезпечення зустрічного позву задоволити в повному обсязі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що представником відповідача 20 лютого 2025 року було під розписку отримано копію позовної заяви з додатками. Станом на день винесення рішення судом письмовий відзив на позов не надходив, клопотання про надання сторонам терміну для примирення від відповідача чи його представника у справі відсутнє.

Тому, суд розцінює вказані обставини, як визнання позову відповідачем та вважає за можливе провести розгляд справи про розірвання шлюбу у даному судовому засіданні.

Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2020 року.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 12 вересня 2020 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 12 вересня 2020 року, про що складено відповідний актовий запис №1217. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка Доманський, дружини ОСОБА_6 .

Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 31 серпня 2023 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Рівне Рівненський район Рівненська область Україна про що складено відповідний актовий запис №1618. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та бюджету, між ним припинено сімейні відносини, позивачка втратила до відповідача почуття любові, фактично їх сім`я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач письмовий відзив на позов не подав, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.110-112 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 12 вересня 2020 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) актовий запис №1217 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_3

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_4

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов