Провадження № 2/484/189/25
Справа № 484/6151/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді - Шикері І.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін в м. Первомайську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в розмірі 39575 грн. 23 коп. та судових витрат.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.12.2014 між ОСОБА_1 та АТ «Альфа банк», був укладений Кредитний договір, шляхом підписання Оферти на укладання угоди про надання кредиту № , відповідно до умов якого, Банк зобов`язався надари Позичальнику кредит у сумі 75000 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 29.122016 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 26 %. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитними договорами, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Кредитних договорів, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. 21.12.2020 між АТ «Альфа банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» було укладено Договір факторингу № 2, відповідно до умов якого АТ «Альфа банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами. 21.12.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 21-12/20 відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 27-01/2023/01 від 27.01.2023, у т.ч. за кредитним договором № від 29.12.2014, який укладений між ОСОБА_1 та АТ «Альфа банк».

Враховуючи положення ст.ст.514,516 ЦК України, згідно з якими до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги за кредитними договорами № від 29.12.2014.

Загальний розмір заборгованості за кредитним договором № , відповідно до розрахунку заборгованості, становить 39575,23 рн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 20006,18 коп.; заборгованість за пенею та штрафами - 16215,45 грн., інфляційнф збитки - 2646,54 грн., 3% річних, в сумі 707,06 грн.

На підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу направлялись копія позовної заяви і додатків, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзиву на позов не подав.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 29.12.2014 між ОСОБА_1 та АТ «Альфа банк», був укладений Кредитний договір, шляхом підписання Оферти на укладання угоди про надання кредиту № , відповідно до умов якого, Банк зобов`язався надари Позичальнику кредит у сумі 75000 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 29.122016 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 26 %.

21.12.2020 між АТ «Альфа банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» було укладено Договір факторингу № 2, відповідно до умов якого АТ «Альфа банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами. 21.12.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 21-12/20, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, в т.ч і за кредитним договором № .

27.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 27-01/2023/01 від 27.01.2023, у т.ч. за кредитним договором № від 29.12.2014, який укладений між ОСОБА_1 та АТ «Альфа банк».

Загальний розмір заборгованості за кредитним договором № , відповідно до розрахунку заборгованості, становить 39575,23 рн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 20006,18 коп.; заборгованість за пенею та штрафами - 16215,45 грн., інфляційнф збитки - 2646,54 грн., 3% річних, в сумі 707,06 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписом ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідачем до суду не надано доказів того, що правочини було укладено на умовах безоплатності, до суду не надано заперечень відносно наявності у правочинах ознак нікчемності, до суду не надано контррозрахунку заборгованості та позиції відповідача відносно правовідносин між сторонами, їх тривалості, умов отримання грошових коштів, порядку користування грошовими коштами (кредитом) та сплатою відповідачем процентів за користування кредитом.

Беручи до уваги вищевмкладене та те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача, слід стягнути понесені позивачем документально- підтвердження витрати по сплаті судового збору, в сумі 2422,40 грн.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч.ч.1,2,3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Враховуючи вищевикладене, складність справи, ціну позову, тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, в сумі 13000 грн. слід зменшити до 6000 грн.

Таким чином, з врахуванням наведеного, з відповідачки на користь позивача слід витрати на правничу допомогу, в сумі 6000 грн.

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Кредитним договором № 630246133 від 29.122014, яка складається з: заборгованості за кредитом (за тілом кредиту), в сумі 20006,18 коп.; заборгованоств за пенею та штрафами, в сумі 16215,45 грн., інфляційних збитків, в сумі 2646,54 грн., 3% річних, в сумі 707,06 грн., а всього стягнути 39575 (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят п`яять) грн. 23 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати по сплаті судового збору, в розмірі 2422 (двох тисяч чотирьохсот двадцяти двох) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», витрати на правову допомогу, у розмірі 6000 (шести тисяч) грн.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлено 10.03.2025.

Відомості про сторін:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", , місцезнаходження якого: вул. Мечнікова,3, оф. 306, в м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання якого: АДРЕСА_1 .

С У Д Д Я: І.А.ШИКЕРЯ