Дата документу 07.03.2025 Справа № 333/6514/20
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 333/6514/20 Головуючий у 1-й інстанції: Піх Ю.Р.
Провадження № 22-ц/807/401/25 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА
07 березня 2025 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача суддів: Подліянової Г.С., Кочеткової І.В., Онищенка Е.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок викрадення автомобіля, -
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок викрадення автомобіля.
В обгрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 , уклав договір добровільного страхування наземного транспорту №705/19-Т/ЗП115 «ALL RISKS» з Приватним Акціонерним Товариством «Страхова Компанія «Арсенал Страхування».
Згідно п. 27.5 договору у разі настання страхової події за ризиком викрадення страхове відшкодування виплачується в розмірі дійсної вартості транспортного засобу на момент настання страхового випадку, але не більше страхової суми, викладеної в розділі 10 цього договору ( з урахуванням умов п. 27.22) за вирахуванням франшизи.
В період з 16.00 годин 03 січня 2020 року до 9.00 годин 04 січня 2020 року невідома особа, знаходячись поблизу під`їзду №2 буд. №5-Г по вул. Новокузнецькій м. Запоріжжя незаконно заволоділа автомобілем Wokswagen Passat CC, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Згідно з вимогами розділу 24, 25 договору позивачем було подано повідомлення про страховий випадок за страховим ризиком «Викрадення», та було подано всі необхідні документи, передбачені договором для здійснення страхового відшкодування.
16 березня 2020 року страховиком за підписом директора департаменту врегулювання збитків ОСОБА_2 йому було надано для підпису розрахунок страхового відшкодування, згідно з яким сума відшкодування, яку повинен позивачу сплатити страховик, складає за мінусом франшизи 478 638, 55 гривень.
З вказаною сумою позивач не погодився, про що при підписанні розрахунку страхового відшкодування здійснив відповідний запис.
06 квітня 2020 року позивачем була подана претензія до страховика з вимогою виплати 620 800 гривень.
Вказана сума була перерахована на картковий позивача.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Арсенал Страхування» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок викрадення автомобіля задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 50 063, 28 гривень, 500, 63 гривень сплаченого судового збору, а також 4000 гривень витрат на правову допомогу, а всього 54 563,91 гривень.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції задовольняючи частково позов взяв до уваги висновок експерта №577-21 від 17 червня 2022 року відповідно до якого станом на день викрадення автомобіля Wokswagen Passat CC, реєстраційний номер НОМЕР_1 середня ринкова вартість автомобіля становить 547901.83 гривень, а висновок експерта № 3448 від 16 березня 2020 року де ринкова вартість автомобіля на дату викрадення ( 04 січня 2020 року) складає 497836,55 грн оцінив критично. З такою оцінкою доказів апелянт не погоджується, оскільки в судовому засіданні експерт ОСОБА_3 зазначив, що у висновку № 537-21 від 17 червня 2022 року для визначення ринкової вартості застрахованого автомобіля взяті пропозиції на сайтах, які були актуальними на дату складання висновку експерта ( на дату проведення дослідження), тобто більше через рік після події, оскільки архівних даних вказані інтернет-ресурси не містили. Відтак, з урахуванням коливання курсу валют, та, як наслідок, зміни вартості транспортних засобів на сайтах з їх продажу, є очевидним, що вартість транспортного засобу, визначена за цінами більше ніж через рік після події не може вважатися актуальною та такою, що відповідає дійсній вартості застрахованого автомобіля на момент події відповідно до умов Договору страхування. Вказана обставина судом при ухваленні рішення не врахована. В той же час, єдиним належним доказом на підтвердження виконання Страховиком обов`язків щодо розрахунку та виплати страхового відшкодування відповідно до договору страхування є висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 3448 від 16 березня 2020 року, складений судовим експертом Филь О.П., оскільки він містить інформацію щодо цін на аналогічні автомобілі, актуальні на момент настання події, як того вимагає договір страхування. Отже Страховиком було визначено розмір страхового відшкодування та здійснено його виплату позивачу в повній відповідності до умов договору страхування, та Закону України «Про страхування». Крім того, ні законом ні Договором не передбачено обов`язку Страховика здійснювати доплату додаткових коштів страхувальнику або коригувати розмір страхового відшкодування залежно від коливання курсу валюти, змін в економічній ситуації країні та, як наслідок, зміни ринкової вартості транспортного засобу за умови, що на дату проведення експертного дослідження неможливо встановити актуальну на дату події ціну аналогічного ТЗ на інтернет ресурсах.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2025 року це 90 840 грн (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 грн (3028,00 грн Х 30 = 90 840 грн), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.п.1,2 ч. 1, ч.2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема: малозначні справи, що виникають з трудових відносин. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Встановлено, що ціна позову в даній справі становить 142 161,45 грн, проте, заявником в апеляційній скарзі оскаржується задоволення позовних вимог в сумі 50 063,28 грн, що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апеляційний суд урахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зазначена справа відповідно до п. п.1 , 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України може розглядатися в порядку спрощеного провадження, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, не належить до виключень із цієї категорії відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положеннями ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Частково задовольняючи позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок викрадення автомобіля, суд першої інстанції оцінивши як докази, висновки експертного дослідження №3448 від 16 березня 2020 року та експертизи №577-21 17 червня 2022 року в їх сукупності, виходив з того, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 16 березня 2020 року №3448 експерта ОСОБА_4 за яким ринкова вартість автомобіля Wokswagen Passat CC, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 497 836, 55 грн не може вважатись належним допустимими доказом при розрахунку суми страхового відшкодуванння, оскільки висновок експертного дослідження №3448 від 16 березня 2020 року складений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 № 142/5/2092, експертом не застосовано коригування методом інтерполяції, а його самого не попереджено про кримінальну відповідальність під час складання даного висновку. Натомість прийняв до уваги висновок експертизи від 17 червня 2022 року №577-21 відповідно до якого ринкова вартість автомобіля Volkswagen Passat CC, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1968 см.куб., тип пального дизель, станом на момент викрадення становить 547 901,83 грн, що стало підставою для збільшення розміру відшкодування Страхувальнику за рахунок Страховика на суму 50063, 28 гривень.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є власником автомобіля Wokswagen Passat CC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.11)

4 квітня 2019 року ОСОБА_1 , уклав договір добровільного страхування наземного транспорту №705/19-Т/ЗП115 «ALL RISKS» з Приватним Акціонерним Товариством «Страхова Компанія «Арсенал Страхування», яким було застраховано транспортний засіб Wokswagen Passat CC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля НОМЕР_3 , та відповідно до якого ОСОБА_1 є страхувальником і вигодо набувачем (а.с.4-9).

Згідно з преамбулою Договору №705/19-Т/ЗП115, цей Договір укладено відповідно до Правил «Добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного)» затвердженим Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України від 01 серпня 2006 року за №0661939, та на підставі Ліцензії від 21 лютого 2013 року Серія АЕ №198590, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. (а.с.4)

Пунктами 10, 10.1 Договору визначено страхову суму у розмірі 640 000 гривень.

Згідно п. 7.1, п.22.2 договору страховими ризиками є викрадення транспортного засобу.

Згідно п.11 страховий платіж 28 800 гривень.

Згідно п.12.1 у разі страхового ризику «Викрадення» безумовна франшиза складає 3% від страхової суми вказаної у розділі 10 Договору - 19200 гривень.

В період з 16.00 годин 03 січня 2020 року до 9.00 годин 4.01.2020 року невстановлена особа, знаходячись поблизу під`їзду №2 буд. №5-Г по вул. Новокузнецькій м. Запоріжжя незаконно заволоділа автомобілем Wokswagen Passat CC, реєстраційний номер НОМЕР_1 . За даним фактом 04 січня 2020 року було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039, слідчим відділенням Комунарського ВП Дніпровського ВП розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 січня 2020 року (а.с.12).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК«Арсенал Страхування» із заявою про факт настання події та надав необхідні документи згідно з вимогами розділів 24, 25 Договору. Дана обставина не заперечується сторонами.

Згідно з п.п. 24.1.3 п.24.1 Договору, Страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та в строк згідно розділу 27 Договору.

Розділом 27 Договору передбачено порядок та умови виплати страхового відшкодування.

Пунктом 27.5 Договору передбачено, що у разі настання страхової події за ризиком «Викрадення» страхове відшкодування виплачується в розмірі дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку, але не більше страхової суми вказаної у розділі 10 Договору з урахуванням умов п.27.22 Договору за вирахуванням франшизи встановленої згідно з розділом 12 Договору.

На виконання умов Договору, на підставі заяви від ПрАТ «СК«Арсенал Страхування» експертом ОСОБА_4 проведено експертне авто товарознавче дослідження №3448 від 16 березня 2020 року, згідно висновків якого, середня ринкова вартість автомобіля Wokswagen Passat CC, реєстраційний номер НОМЕР_1 на дату викрадення становить 497 836,55 грн (а.с.101-107)

16 березня 2020 року страховиком за підписом директора департаменту врегулювання збитків ОСОБА_2 було здійснено розрахунок страхового відшкодування, згідно з яким, сума відшкодування складає за мінусом франшизи 478 638,55 грн (а.с.16)

З вказаною сумою позивач ОСОБА_1 був не згоден, про що на бланку розрахунку страхового відшкодування здійснив відповідний запис.

6 квітня 2020 року позивачем була подана претензія до страховика з вимогою виплати 620 800 гривень (640 000 гривень 19200 = 620 800 гривень) (а.с.17-19).

Відповідач надав відповідь на претензію за №6/к, від 23 квітня 2020 року, вказуючи що сума відшкодування, яку повинен сплатити страховик, складає за мінусом франшизи 478 638,55 грн (а.с.20)

Вказана сума була перерахована на картковий рахунок позивача, що вбачається зі змісту позовної заяви (а.с.3 абзац 4).

З матеріалів справи встановлено, що під час розгляду справи судом першої інстанції стороною позивача було заявлене клопотання про проведення авто товарознавчої експертизи у зв`язку з тим, що наданий відповідачем висновок експертного автотоварознавчого дослідження не є експертизою згідно з вимогами Закону України «Про судову експертизу».

Ухвалою Комунарського районного суду від 08 квітня 2021 року у справі призначено автотоварознавчу експертизу.

З висновку експерта Запорізького відділення Дніпропетровського наукового-дослідного інституту судових експертиз №577-21 від 17 червня 2022 року середня ринкова вартість автомобіля Volkswagen Passat CC, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1968 см.куб., тип пального дизель, станом на момент викрадення становить 547 901,83 грн (а.с.76-80)

Суд першої інстанції оцінюючі висновки експертів щодо ринкової вартості викраденого автомобіля, вважав, що висновок №3448 від 16 березня 2020 року експерта ОСОБА_4 не є належним доказом у справі, оскільки не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, натомість надав перевагу висновку №577-21 від 17 червня 2022 року експерта Лісовського О.В.

Колегія суддів не може погодитися в повному обсязі з таким рішенням суду першої інстанції, оскільки при вирішенні спірних правовідносин суд неправильно застосував норми матеріального права, неповно встановив обставини, які мають значення для справи.

Позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на договорі добровільного страхування власного транспортного засобу, а спірним наразі у справі фактично є питання щодо розміру відшкодування вартості викраденого автомобіля, яке має бути здійснене відповідачем.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною першою статті 6 Закону України "Про страхування" визначено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про страхування" договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім`я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім`я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін.

Страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхова виплата - це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством (частини перша, друга й четверта статті 9 Закону України "Про страхування").

При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом (частина п`ятнадцята статті 9 Закону України "Про страхування").

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування (частини шістнадцята та сімнадцята статті 9 Закону України "Про страхування").

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України встановлено обов`язок страховика у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно вимог ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатися шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним.

Відповідно до ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; наявності інших підстав, встановлених законом.

За ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту №705/19-Т/ЗП115 «ALL RISKS» невід`ємною його частиною є Додаток №1 Заява на страхування.

Цей договір містить перелік виключень зі страхових випадків та обмеження страхування, права та обов`язки Сторін, відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов Договору, дії страхувальника у разі настання страхового випадку, умови здійснення страхової виплати, причини відмови у виплаті страхового відшкодування, порядок зміни і припинення дії Договору та інші істотні умови Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач був незгоден зі здійсненою виплатою страхового відшкодування у розмірі 478 638,55 грн, оскільки вважав, що у розрахунку має бути застосована ринкова вартість автомобіля на час укладання договору, а саме 640 000,00 грн, котра станом на дату викрадення не змінилась.

Згідно з пунктом 28.6 Умов добровільного страхування наземного транспорту (додаток 1 до Договору добровільного страхування наземного транспорту № 705/19-Т/ЗП115 від 04 квітня 2019 року) встановлено право Страхувальника оскаржити в порядку, передбаченому чинним законодавством України, відмову Страховика у виплаті страхового відшкодування.

Згідно договору у разі настання страхової події за ризиком викрадення страхове відшкодування виплачується в розмірі дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку, але не більше страхової суми, вказаної в розділі 10 цього договору (з урахуванням умов п.27.22) за вирахуванням встановленої згідно з розділом 12 договору франшизи.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ПрАТ «СК«Арсенал Страхування» звертаючись із заявою про проведення експертного авто товарознавчого дослідження з метою визначення дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку діяло в межах Договору та Закону України «Про страхування».

Щодо оцінки судом висновків експертиз, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодекс у, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У Постанові Великої Падати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц ( провадження № 14-400 цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина може вважатися доведеною, якщо інша сторона її не спростовує ( концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обгрунтованого рішення.

До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд у постановах від 11 лютого 2022 року у справі № 947/22756/19, від 07 липня 2021 року у справі № 420/370/19, від 02 жовтня 2018 року у справі №910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17.

Згідно частин 1, 3 статті 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі Методика) встановлено механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту.

Згідно п. 7.35. Методики у разі відсутності цінових даних КТЗ у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 6, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ.

Згідно додатку 6 визначено Перелік рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням, а саме: 1. Періодичний довідник "Бюлетень автотоварознавця". - ДНДІСЕ, ІОЦ СЕУ, Донецьк.

Колегія суддів зазначає, що оцінка експертного висновку передбачає, як оцінку дотримання при проведенні експертизи вимог матеріального і процесуального права, так і оцінку сутності проведених досліджень. Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 520/8073/16-ц «При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи».

Процес оцінки експертного висновку передбачає оцінку усіх його частин вступної, дослідницької та заключної (власне висновків).

Як встановлено судом, оцінку вартості транспортного засобу, яку проводив експерт Филь О.П. та яку проводив експерт ОСОБА_3 виконано на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

В рамках даної справи, експерти зазначили, що в довідковій літературі згідно додатку 6 Методики, а саме в Бюлетені авто товарознавця відсутні дані щодо цін продажу та пропозиції автомобіля Volkswagen Passat CC, 2015 року випуску. В такому випадку обидва експерти погодились, що можливе використання даних обмеженого ринку колісних транспортних засобів, зокрема це можуть бути каталоги, прас-листи дилерів, виробників і торгових фірм, а також спеціалізованих періодичних видань.

Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що обидва експерти використовували у своїх розрахунках ціни аналогічних досліджуваному автомобілю транспортних засобів, які були у продажу на момент проведення дослідження. Відповідно експерт Филь О.П. оцінював оголошення з продажу станом на березень 2020 року, у той час, як експерт ОСОБА_5 використовував дані за червень 2021 року з різницею у понад один рік. Відтак висновок суду першої інстанції, що коригування ціни методом інтерполяції, яка була здійснена експертом ОСОБА_5 і в порушення Методики не була здійснена експертом Филь О.П., є невірними, оскільки у експерта ОСОБА_4 така необхідність була відсутня, оскілки дата проведення дослідження експертом Филь О.П. максимально наближена до дати події.

Ці обставини підтверджуються матеріалами справи та поясненнями експертів, котрі викликались у судове засідання, чого не врахував суд першої інстанції під час дослідження доказів у їх сукупності.

Ретельно дослідивши висновки експертизи та експертного дослідження, пояснення надані експертами у судовому засіданні 28 листопада 2022 року, інші матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що експертне дослідження №3448 від 16 березня 2020 року проведене експертом ОСОБА_4 виконано на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 є належним доказом у справі.

При цьому колегія суддів зауважує, що Страховиком було визначено розмір страхового відшкодування та здійснено його виплату позивачу у повній відповідності до умов договору страхування. Закону України « Про страхування».

Відповідно до ст. 9 Закону України « Про страхування» ( в редакції. чинній на дату виникнення спірних правовідносин), страхове відшкодування не може перевищувати розмір прямого збитку, якого зазнав Страхувальник, що також передбачено п. п. 27.22.1, п. 27,22 договору.

Згідно п. 32 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» у разі виникнення небхідності у визначенні розміру ймовірного страхового відшкодування оцінка застрахованого майна проводиться з урахуванням умов страхування та дотримання принципів корисності і заміщення. Для застрахованого майна, подібного до майна, що продається купується на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту № 1 прямі збитки це поточна вартість витрат на відтворення, заміщення або відшкодування ринкової вартості об`єкта оцінки без урахування неотриманих майбутніх вигод, поточна вартість вартість, приведена у відповідність із цінами на дату оцінки шляхом дисконтування або використання фактичних цін на дату оцінки.

В той же час, ні законом, ні договором не передбачено обов`язку Страховика здійснювати доплату страхувальнику або коригувати розмір страхового відшкодування залежно від коливання курсу валюти, змін в економічній ситуації в країні та, як наслідок, зміни ринкової вартості транспортного засобу за умови, що на дату проведення експертного дослідження неможливо встановити актуальну на дату події ціну аналогічного транспортного засобу та інтернет ресурсах.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 30 січня 2018 року у справі № 686/5234/15-ц та від 25 листопада 2024 року у справі № 910/1630/24.

Також слід зауважити, що на момент виконання дослідження експерт ОСОБА_4 мав об`єктивну можливість визначити вартість автомобіля наближену на дату події, а тому і використовувати методи коригування і не було необхідності, що не робить висновок судового експерта ОСОБА_4 неналежним доказом.

Отже, висновки даного дослідження визнано колегією суддів більш точними та більш достовірними у порівнянні з висновками експертизи №577-21 від 17 червня 2022 року експерта Лісовського О.В., оскільки вихідні данні для дослідження були отримані експертом ОСОБА_4 на дату найбільш наближену до страхового випадку, а відтак, є більш вірогіднішим, ніж протилежний.

У випадку прийняття висновку експертизи №577-21 від 17 червня 2022 року у якому дослідження проводилось через тривалий проміжок часу, фактично, на Страховика було б покладено обов`язок здійснити доплату додаткових коштів страхувальнику у зв`язку зі зміною ринкової вартості транспортного засобу, що не передбачено умовами Договору.

Висновки суду про неповідомлення експерта ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність, не може впливати на ступінь критичності оцінки висновків експертного дослідження.

Апеляційний суд зауважує, що суд першої інстанції не був позбавлений можливості для оцінки достовірності експертного дослідження викликати експерта та додатково попередити його про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку. Дана правова позиція детально висвітлена у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі 697/2272/14-к. Відтак, оцінка експертного висновку з точки зору допустимості лише з питань неповідомлення експерта про кримінальну відповідальність, порушує засади змагальності та принципи справедливості судового розгляду.

Крім того, з матеріалів справи, а саме, з протоколу судового засідання від 28 листопада 2022 року, дія 14-15, суддя попереджав про кримінальну відповідальність експерта ОСОБА_4 перед наданням пояснень у судовому засіданні.

Апеляційний суд звертає увагу, що з моменту зарахування суми страхового відшкодування на рахунок позивача і до моменту звернення до суду із позовом, більше ніж 6 місяців, ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій щодо подальшого оскарження розміру виплати здійсненої ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», тобто фактично, погоджувався з розміром відшкодування.

З урахуванням наведеного, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд не в повній мірі з`ясував обставини справи, які мають значення для справи, не повно дослідив наявні у справі докази не дав їм належної оцінки згідно зі статтями 76-78, 81, 89 ЦПК України, внаслідок чого ухвалив помилкове рішення про часткове задоволення позову, яке не відповідає вимогам матеріального і процесуального права, тому воно підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

.

Колегія суддів вбачає аргументи апеляційної скарги виправданими.

Відповідно до підпункту "б" "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги 2132,41 грн (платіжна інструкція №61417914 від 26 грудня 2024 року (а.с.224) підлягає компенсації Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» за рахунок ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2024 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок викрадення автомобіля відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2132,41 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови,лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 07 березня 2025 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Кочеткова І.В. Онищенко Е.А.