Номер провадження: 22-ц/813/1250/25
Справа № 496/149/17
Головуючий у першій інстанції Трушина О. І.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

переглянувши справу №496/149/17 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто» про заміну стягувача в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника Приміча Дениса Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 22 вересня 2020 року у складі судді Трушиної О.І., -

в с т а н о в и в :

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24 липня 2017 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за Кредитним договором №97/04ф від 23 липня 2004 року заборгованість станом на 10 листопада 2016 року за відсотками у розмірі 16188,85 доларів США (гривневий еквівалент по курсу НБУ на дату розрахунку 413819,72 грн.), штраф/пеня в розмірі 226824,09 грн., всього заборгованість в загальній сумі 640643,81 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 9609,66 грн. (т.1 а.с.66-68).

10 червня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто» поштою подано до суду, зареєстровано в суді 16 червня 2020 року заяву про заміну стягувача, в якій просив замінити стягувача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на ТОВ «Фінансова компанія Ассісто» (т.1 а.с.73-77).

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 22 вересня 2020 року заяву про заміну стягувача задоволено; замінено стягувача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія Ассісто» (т.1 а.с.124-126).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 травня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Приміча Д.В. в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу суду від 22 вересня 2020 року.

В апеляційній скарзі представник Приміч Д.В. в інтересах ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача (т.2 а.с.1-6).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Рішення суду ухвалено 27 липня 2017 року, рішення набрало законної сили 24 серпня 2017 року, граничний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становив 24 серпня 2020 року. Оскаржувану ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження постановлено судом 22 вересня 2020 року, тобто після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, при цьому питання про поновлення строку на той час поставлено не було. ТОВ «ФК «Ассісто» заяву про заміну стягувача подано 16 червня 2020 року, проте до заяви не було долучено доказів на підтвердження відступлення права вимоги, що унеможливило вирішення судом цього питання у встановлений частиною 3 статті 442 ЦПК України строк. Клопотання про долучення доказів про відступлення права вимоги подано до суду 22 вересня 2020 року. Ризик подання ТОВ «ФК «Ассісто» документів на підтвердження переходу права вимоги поза строком визначеним для пред`явлення виконавчого документа до виконання безпідставно покладено на ОСОБА_1 . Застосуванню підлягають висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21). Крім того, в справі відсутні докази повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду заяви про заміну стягувача.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24 липня 2017 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за Кредитним договором №97/04ф від 23 липня 2004 року заборгованість станом на 10 листопада 2016 року за відсотками у розмірі 16188,85 доларів США (гривневий еквівалент по курсу НБУ на дату розрахунку 413819,72 грн.), штраф/пеня в розмірі 226824,09 грн., всього заборгованість в загальній сумі 640643,81 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 9609,66 грн.

Судове рішення отримано ОСОБА_1 12 вересня 2017 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.72).

Заочне рішення за заявою відповідача не переглядалось.

Згідно супровідного листа Біляївський районний суд Одеської області 02 жовтня 2017 року надіслав Біляївському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Виконавчий лист №496/149/17 на боржника ОСОБА_1 для виконання в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору (т.1 а.с.71).

В справі відсутні відомості про отримання ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та пред`явлення цим стягувачем до примусового виконання Виконавчого листа №496/149/17 на боржника ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за Кредитним договором №97/04ф від 23 липня 2004 року заборгованості в загальній сумі 640643,81 грн.

На підставі Договору про відступлення прав вимоги №616802.272 від 25 березня 2020 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто» право вимоги заборгованості за Кредитним договором №97/04ф від 23 липня 2004 року набуто ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто».

Отже, на підставі договору відступлення права вимоги, презумпція правомірності якого не спростована, відбулася у розумінні пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України заміна кредитора ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» у зобов`язанні, що виникло на підставі Кредитним договором №97/04ф від 23 липня 2004 року, на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто», до якого у розумінні частини 1 статті 514 ЦК України перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав; при цьому згода боржника ОСОБА_1 в силу кредитного договору та закону, як то частини 1 статті 516 ЦК України, на заміну кредитора у зобов`язанні не вимагалася.

Правонаступництво у матеріальних відносинах настало.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21) дійшла наступних висновків, що підлягають врахуванню при перегляді законності оскаржуваної ухвали суду про заміну стягувача.

Так, зокрема, визначено наступне.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містять процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон про виконавче провадження передбачає таку можливість).

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону про виконавче провадження поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

У справі, що переглядається, судове рішення ухвалено 24 липня 2017 року; рішення набрало законної сили 24 серпня 2017 року; строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився 24 серпня 2020 року; докази отримання виконавчого листа та пред`явлення виконавчого листа до виконання у строк до 24 серпня 2020 року відсутні.

ТОВ «ФК «Ассісто» право вимоги набуто 25 березня 2020 року; з заявою про заміну стягувача ТОВ «ФК «Ассісто» звернувся до суду 10 червня 2020 року, тобто з питанням процесуального правонаступництва звернувся до суду до закінчення 24 серпня 2020 року строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Оскільки виконавчий лист не був отриманий, виконавче провадження не відкривалось, то у такому випадку йшлося про заміну стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження.

Та обставина, що суд розглянув заяву про заміну стягувача 22 вересня 2020 року, тобто після закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, не має наслідком скасування ухвали та прийняття нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача, оскільки ТОВ «ФК «Ассісто» звернувся до суду для вирішення питання процесуального правонаступництва до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21) щодо необхідності порушення перед судом разом з питанням правонаступництва і питання поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, підлягали б застосуванню у разі подання ТОВ «ФК «Ассісто» заяви про заміну стягувача після закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Розгляд судом 22 вересня 2020 року поданої 10 червня 2020 року заяви про заміну стягувача не може трактуватися на шкоду ТОВ «ФК «Ассісто».

Доводи апеляційної скарги по суті питання заміни стягувача не приймаються.

Доводи апеляційної скарги в частині не повідомлення про дату та час розгляду заяви про заміну стягувача безпідставні, так як в справі наявне рекомендоване повідомлення про вручення ОСОБА_1 за адресою місця проживання судової повістки на 22 вересня 2020 року (т.2 а.с.115).

Справу призначено до розгляду на 27 лютого 2025 року; інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада»; учасників справи сповіщено на електронну адресу, судовою повісткою. Представник ТОВ «ФК «Ассісто», представник Бондаря І.А. повідомленні, що вбачається з адресованих до суду клопотань про відкладення розгляду справи. Викладені у клопотаннях обставини не є підставою для відкладення розгляду справи, що призначена до розгляду заздалегідь ухвалою суду від 02 липня 2024 року. Матеріали справи достатні для прийняття рішення.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 27 лютого 2025 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Приміча Дениса Володимировича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 22 вересня 2020 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто» про заміну стягувача в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 10 березня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

С.М.Сегеда