ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3093/25 Справа № 199/5610/16-ц Суддя у 1-й інстанції - РУДЕНКО В. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Красвітної Т.П., Макарова М.О.

за участю секретаря судового засідання Гвоздєва М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 грудня 2024 року про призначення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яка є правонаступником ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 грудня 2024 року призначено в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яка є правонаступником ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя судову автотоварознавчу експертизу, виконання якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, розташованого за адресою: м. Дніпро, тупик Будівельників,1, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384-385 КК України.

На вирішення експертизи поставлені наступні запитання:

1. Яка ринкова вартість транспортного засобу марки Mersedes-Benz 814, НОМЕР_1 , фургон - С, 1990 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент проведення експертизи?

2. Яка ринкова вартість транспортного засобу марки Mersedes-Benz 312D, НОМЕР_3 , автобус-D, 1999 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , на момент проведення експертизи?

3. Яка ринкова вартість транспортного засобу марки Hyundai Veracruz, НОМЕР_5 , універсал-В, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_6 , на момент проведення експертизи?

4. Яка ринкова вартість транспортного засобу марки Dodge Caliber, 1B3HBN8C28D605202, легковий-комбі-В, 2008 року випуску, помаранчевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_7 , на момент проведення експертизи?

5. Яка ринкова вартість транспортного засобу марки Skoda Octavia Tour, НОМЕР_8 , легковий-комбі-В, 2005 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_9 , на момент проведення експертизи?

6. Яка ринкова вартість транспортного засобу марки Renault Premium, НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 , на момент проведення експертизи?

7. Яка ринкова вартість транспортного засобу напівпричепу марки Trailer Srem, НОМЕР_12 , реєстраційний номер НОМЕР_13 , на момент проведення експертизи?

8. Яка ринкова вартість транспортного засобу скутер марки Suzuki Choinori, НОМЕР_14 , реєстраційний номер НОМЕР_15 , на момент проведення експертизи?

Проведення судової автотоварознавчої експертизи здійснити на підставі огляду вказаних автомобілів.

У разі неможливості огляду експертом спірних автомобілів провести дослідження на підставі матеріалів цивільної справи.

Зобов`язано ОСОБА_2 оплатити вартість судової автотоварознавчої експертизи.

Попереджено сторони за наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст. 109 ЦПК України.

У розпорядження експертів направлено цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яка є правонаступником ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя.

Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи (а.с. 212-213).

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи (а.с. 224-227).

Позивач ОСОБА_2 через свого представника адвоката Тарасевича С.В. скористалась своїм правом та подала до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, з огляду на таке.

Так, при постановленні оскарженої ухвали, суд першої інстанції виходив з того, що є доцільним призначити судову автотоварознавчу експертизу в частині визначення вартості спірного майна, оскільки вказаний доказ стосується підстав та предмету позову.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що у серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя (а.с. 2-5), який в подальшому уточнила (а.с. 45-46) та просила суд визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 : - автомобіль Mersedes-Benz 814, НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; - автомобіль Mersedes-Benz 312D, НОМЕР_16 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ; - автомобіль Hyundai Veracruz, НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ; - автомобіль Skoda Octavia Tour, НОМЕР_17 , реєстраційний номер НОМЕР_9 ; - автомобіль Renault Premium, НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 ; - автомобіль Dodge Caliber, 1B3HBN8C28D605202, реєстраційний номер НОМЕР_7 ; - напівпричеп Trailer Srem, НОМЕР_12 , реєстраційний номер НОМЕР_18 ; - скутер Suzuki Choinori, НОМЕР_14 , реєстраційний номер НОМЕР_15 . Присудити ОСОБА_3 : - автомобіль Mersedes-Benz 814, НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 з присудженням на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі 50% від вартості автомобіля, що складає 5 000,00 дол. США (що за курсом НБУ на 08.08.2016 року становить 124 028,00 грн), замість частки ОСОБА_2 у справі спільної сумісної власності на даний автомобіль; - автомобіль Mersedes-Benz 312D, НОМЕР_16 , реєстраційний номер НОМЕР_4 з присудженням на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі 50% від вартості автомобіля, що складає 4 500,00 дол. США (що за курсом НБУ на 08.08.2016 року становить 111 625,20 грн), замість частки ОСОБА_2 у справі спільної сумісної власності на даний автомобіль; - автомобіль Hyundai Veracruz, НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 з присудженням на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі 50% від вартості автомобіля, що складає 12 000,00 дол. США (що за курсом НБУ на 08.08.2016 року становить 297 667,20 грн), замість частки ОСОБА_2 у справі спільної сумісної власності на даний автомобіль; - автомобіль Skoda Octavia Tour, НОМЕР_17 , реєстраційний номер НОМЕР_9 з присудженням на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі 50% від вартості автомобіля, що складає 4 000,00 дол. США (що за курсом НБУ на 08.08.2016 року становить 99 222,40 грн), замість частки ОСОБА_2 у справі спільної сумісної власності на даний автомобіль; - автомобіль Renault Premium, НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 з присудженням на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі 50% від вартості автомобіля, що складає 12 000,00 дол. США (що за курсом НБУ на 08.08.2016 року становить 297 667,20 грн), замість частки ОСОБА_2 у справі спільної сумісної власності на даний автомобіль; - автомобіль Dodge Caliber, 1B3HBN8C28D605202, реєстраційний номер НОМЕР_7 з присудженням на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі 50% від вартості автомобіля, що складає 6 000,00 дол. США (що за курсом НБУ на 08.08.2016 року становить 148 833,60 грн), замість частки ОСОБА_2 у справі спільної сумісної власності на даний автомобіль; - напівпричеп Trailer Srem, НОМЕР_12 , реєстраційний номер НОМЕР_18 з присудженням на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі 50% від вартості автомобіля, що складає 7 500,00 дол. США (що за курсом НБУ на 08.08.2016 року становить 186 042,00 грн), замість частки ОСОБА_2 у справі спільної сумісної власності на даний напівпричеп; - скутер Suzuki Choinori, CZ41A184720, реєстраційний номер НОМЕР_15 з присудженням на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі 50% від вартості автомобіля, що складає 150,00 дол. США (що за курсом НБУ на 08.08.2016 року становить 3 720,84 грн), замість частки ОСОБА_2 у справі спільної сумісної власності на даний скутер. Загальна сума компенсації 50% від вартості переліченого спільного сумісного майна подружжя, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 становить 63 150,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 08.08.2016 року становить 1 566 473,64 грн.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2024 року залучено до участі у справі ОСОБА_1 в якості правонаступника відповідача ОСОБА_3 (а.с. 149).

У жовтні 2024 року представник позивача адвокат Тарасевич С.В. звернувся до суду із клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи обґрунтовуючи його тим, що предметом позову у даній справі є визнання об`єктами спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя шляхом присудження ОСОБА_4 грошової компенсації у розмірі 50% від вартості рухомого майна, а саме автомобілів, напівпричепу та скутера. Оскільки позивач звернулась з позовом у 2016 році, то вартість майна, яка була зазначена нею у позові на теперішній час є неактуальною. Згідно сталої практики Верховного суду вартість майна, що підлягає поділу між подружжям слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляд справи в суді. Для встановлення ринкової вартості транспортних засобів, які є предметом розгляду у даній справі необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право (а.с. 182-184).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 грудня 2024 року призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу (а.с. 212-213).

Призначення та проведення експертизи у цивільному судочинстві регулюється статтями 103-113 ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу» та Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» звернуто увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків (п. 1); проведення експертизи в суді повинно здійснюватися з додержанням правил, передбачених процесуальним законом.

Суд з`ясовує обставини, що мають значення для дачі експертного висновку; пропонує учасникам судового розгляду письмово подати питання, які вони бажають порушити перед експертами; оголошує ці питання, а також питання, запропоновані судом; заслуховує думки учасників судового розгляду з приводу поданих питань; у нарадчій кімнаті обмірковує всі питання, виключає ті з них, що виходять за межі компетенції експерта або не стосуються предмета доказування, формулює питання, які він порушує перед експертом з власної ініціативи, остаточно визначає коло питань, що виносяться на вирішення експертизи, і виносить ухвалу (постанову) про її призначення; оголошує в судовому засіданні ухвалу (постанову) про призначення експертизи і вручає її експертові; після проведення експертом досліджень, складання й оголошення експертного висновку приєднує його до справи; допитує експерта з метою роз`яснення й доповнення ним висновку.

Порядок призначення судової експертизи, обов`язки, права та відповідальність судового експерта, організація проведення експертизи та оформлення її результатів визначається Законом України «Про судову експертизу», Цивільним процесуальним кодексом України, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, науково - методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст. 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Згідно ч. 1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це складений у визначеному законодавством порядку докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування, та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань (ч. 2 ст. 102 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначається судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч. 5 ст. 103 ЦПК України).

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта (ч. 6 ст. 103 ЦПК України).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Отже, суд зобов`язаний забезпечити (організувати) дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовом про захист права приватної власності», а саме, що вартість спільного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано. Для її визначення у разі необхідності призначається експертиза.

Пунктом 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2017 року №11 роз`яснено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до пункту 22 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 61-9018 сво 18 дійшов висновку, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Наведене дає підстави для висновку, що вартість майна, яке підлягає поділу, необхідно визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша, друга статті 77 ЦПК України).

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків дії принципу змагальності у цивільному процесі.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19)).

Отже, суд зобов`язаний забезпечити (організувати) дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.

Міжнародні стандарти у сфері судочинства приділяють значну увагу питанням дотримання принципу змагальності судового процесу.

Так, у пункті 30 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи «Щодо якості судових рішень» міститься положення, згідно з яким дотримання принципів змагальності та рівності сторін є необхідними передумовами сприйняття судового рішення як належного сторонами, а також громадськістю.

Зв`язок принципів змагальності та рівності, що, зокрема, досліджений у роботі «Конституційний принцип рівності та його особливості в адміністративному судочинстві», акцентовано також у деяких рішеннях Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Салов проти України» (заява №65518/01, п. 87) Суд зробив висновок, що принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу («Руїс-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), заява №12952/87, п. 63).

У справі «Лазаренко та інші проти України» (№70329/12, п. 37) Суд нагадує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги, як змагальність процесу (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden), заява №10563/83, п. 24-33) та право на ефективну участь (T. проти Сполученого Королівства (T. v. the United Kingdom), заява №24724/94, п. 83-89).

В такій категорій справ основоположним доказом є саме висновок експерта, оскільки саме він має такі спеціальні знання. В матеріалах справи відсутні докази того, що суддя в провадженні якого знаходиться дана цивільна справа, а ні будь-який інший учасник уданої справи має такі спеціальні знання.

Оскільки сторона позивача заявляє клопотання про призначення експертизи, то враховуючи, що одним з принципів цивільного судочинства, є змагальність сторін, суд не має права позбавляти сторону по справі можливості таким чином довести обставини, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було розглянуто клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до розгляду інших справ, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказане не спростовує обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо необхідності призначення у даній справі автотоварознавчої експертизи з метою визначення ринкової вартості рухомого майна, яке є предметом розгляду у даній справі. Призначення у даній справі автотоварознавчої експертизи жодним чином не порушує права відповідача при розгляді даної справи, оскільки на час проведення експертизи провадження у справі зупинено та її розгляд здійснюватись не буде. Крім того, суд першої інстанції не позбавлений можливості після повернення цивільної справи з експертної установи вирішити клопотання відповідача по справі щодо зупинення провадження у даній справі до розгляду інших справ, якщо у вирішенні такого питання не відпаде потреба.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтований висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для призначення у даній справі автотоварознавчої експертизи.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що при постановленні оскарженої ухвали судом першої інстанції були додержані норми процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 грудня 2024 року про призначення судової автотоварознавчої експертизи залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 05 березня 2025 року.

Повний текст постанови складено 10 березня 2025 року

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: Т.П. Красвітна

М.О. Макаров