Справа № 638/8061/24
Провадження № 2/638/1025/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Коломієць І.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 15 серпня 2019 року у сумі 158 060,40 грн. та всі понесені судові витрати.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що 15 серпня 2019 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно з п. 1 якого позикодавець передав у власність позичальника, а позичальник прийняв від позикодавця грошові кошти у розмірі 4000 доларів США зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 15 серпня 2020 року. Однак, у зазначений договором позики строк позичальник не здійснив жодного платежу для повернення грошових коштів, тобто не виконав свого зобов`язання за договором. На початку серпня 2021 року позивач випадково дізнався, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер. 10 серпня 2021 року позивач звернувся до Другої Харківської міської нотаріальної контори із претензією кредитора, в якій просив, серед іншого: повідомити чи заводилась спадкова справа за померлим позичальником; включити кредиторські вимоги у спадкову масу; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед позивачем. В подальшому позивачу стало відомо, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після смерті позичальника отримали його спадщину, то саме вони тепер несуть обов`язок з задоволення вимог позивача.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 травня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

10 червня 2024 року до суду від представника ОСОБА_4 адвоката Крячко О.В. надійшов відзив на позовну заяву в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначає, що в матеріалах спадкової справи відсутні відомості про сповіщення нотаріусом Дьоміної Н.І. про претензію ОСОБА_2 , що надійшла до нотаріальної контори. ОСОБА_4 дізналась про те, що її чоловік нібито уклав договір позики з позивачем, лише після подання ОСОБА_2 позову у справі № 638/13933/21 і її залучення до цієї справи на початку 2023 року. Згоди на укладання такого договору позики відповідно до ч.2 ст. 65 СК ОСОБА_4 не давала. ОСОБА_4 на момент смерті її чоловіка ОСОБА_5 була непрацездатною, отримувала пенсію по інвалідності, що підтверджується зокрема матеріалами спадкової справи, проживала разом з ним, а тому набула право на обов`язкову частку у спадщині, передбачене ч.1 ст.1241 ЦК, тобто в даному випадку на 1/8 частину спадкового майна. Також зазначає, що сума заборгованості спадкодавця, яка входить до складу спадщини, має визначатись станом на день смерті боржника, а тому загальна сума заборгованості може бути розрахована лише згідно офіційного курсу НБУ станом на 10 лютого 2021 року, що складав 27,6426 грн. за 1 долар США. Крім того вказує, що максимальний розмір вимог кредитора до ОСОБА_4 за даним позовом не може перевищувати 1/8 * 158060,40 грн = 19757,55 грн., а з врахуванням того, що сума заборгованості спадкодавця, яка входить до складу спадщини, має бути розрахована станом на день смерті боржника, то 1/8 * 110570,40 грн. = 13821,30 грн. Також вказує, що на даний час відомості про повний склад та вартість майна, одержаного відповідачами у спадщину, в матеріалах справи відсутні, що до вирішення цього питання унеможливлює покладення на них відповідного боргу.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2024 року клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Крячко О.В. про витребування доказів задоволено. Витребувано у ОСОБА_2 в строк до 28 серпня 2024 року оригінал договору позики від 15 серпня 2019 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2

17 червня 2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому він зазначає, що відсутність згоди відповідача на вчинення правочину ОСОБА_5 не є релевантним, оскільки відповідач не визнавала договір позики від 15 серпня 2019 року недійсним. Також зазначає, що незалежно від того, який розмір частки у спадщині має ОСОБА_4 , позивач (кредитор) має право на подання до неї відповідного позову, а ОСОБА_4 , в свою чергу, повинна задовольнити вимоги кредитора спадкодавця у межах вартості майна, що отримано нею у спадщину.

21 червня 2024 року до суду від представника ОСОБА_4 адвоката Крячко О.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він зазначає, що доказів на користь того, що ОСОБА_4 може бути зобов`язаною особою (боржником) за договором позики від 15 серпня 2019 року, у справі немає. Також зазначає, що максимальний розмір вимог кредитора до ОСОБА_4 за даним позовом не може перевищувати 1/8 * 158060,40 грн = 19757,55 грн., а з врахуванням того, що сума заборгованості спадкодавця, яка входить до складу спадщини, має бути розрахована станом на день смерті боржника, то 1/8 * 110570,40 грн. = 13821,30 грн. Крім того, сума заборгованості спадкодавця, яка входить до складу спадщини, має визначатись станом на день смерті боржника, а тому загальна сума заборгованості може бути розрахована лише згідно офіційного курсу НБУ станом на 10.02.2021, що складав 27,6426 грн. за 1 долар США. У зв`язку із цим сума заборгованості спадкодавця, яка входить до складу спадщини станом на день смерті боржника, не може перевищувати 4000 доларів США * 27,6426 грн. = 110570,40 грн. Вказує, що доводи позивача про те, що доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, не змінюють того факту, що на даний час відомості про повний склад та вартість майна, одержаного відповідачами у спадщину, в матеріалах справи відсутні, що до вирішення цього питання унеможливлює покладення на них відповідного боргу.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник ОСОБА_4 адвоката Крячко О.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

ОСОБА_3 та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду представник відповідача повідомлена належним чином.

Суд, розглянувши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 15 серпня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено договір позики.

Оригінал договору позики представником позивача долучено до матеріалів справи.

Відповідно до пункту 1 зазначеного договору позичальник прийняв від позикодавця у власність суму готівкою у розмірі 4 000 доларів США, яку ОСОБА_5 зобов`язався повернути не пізніше 15 серпня 2020 року.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 12 лютого 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Згідно положень статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому за правилами частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статей 1218, 1219 ЦК України зобов`язання боржника за договором позики не є таким, що нерозривно пов`язано з його особою.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між кредитором та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитором та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Верховний Суд в постанові від 18 вересня 2019 року по справі № 640/6274/16-ц дійшов висновку, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно копії матеріалів спадкової справи №401/2021, яку відкрито 27.07.2021 року після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , заяву про прийняття спадщини за заповітом написала ОСОБА_3 . Також на обов`язкову частку в спадщині має дружина ОСОБА_4 , в порядку ст. 1241 Цивільного кодексу України.

На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

За матеріалами спадкової справи №401/2021, заведеної 27 липня 2021 року за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , спадкоємцями є його мати ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_4 .

Позивач 10 серпня 2021 року звернувся до Другої Харківської міської нотаріальної контори із претензією кредитора, в якій просив повідомити чи відкрита спадкова справа по факту смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , включити кредиторські вимоги до спадкової маси у розмірі 1 126 305,60 грн. станом на 02 серпня 2021 року.

Заяву позивача приєднано до матеріалів спадкової справи №401/2021, про що повідомлено листом за №1767/02-14 від 10.08.2021.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами встановлено, що позивач з претензією звернувся до Другої Харківської міської нотаріальної контори в межах строку визначеному у ч. 3 ст. 1281 ЦК України та спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

У постановах Верховного Суду від 24 листопада 2021 року в справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21), від 22 червня 2022 року в справі № 592/8674/20 (провадження № 61-4657св21), від 05 жовтня 2022 року в справі № 521/10631/20 (провадження № 61-5934св22), від 04 березня 2020 року в справі № 2609/30529/12 (провадження № 61-11141св19), від 15 липня 2020 року в справі № 645/1566/16-ц (провадження № 61-37696св18) викладено правовий висновок, відповідно до якого, у такій категорії справ, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Отже, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 80, 89 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. (ч. 7 ст. 81 ЦК України).

Оскільки відповідачами не доведено вартість успадкованого майна після смерті ОСОБА_5 , суд позбавлений можливості визначити суму, яка повинна стягуватись з кожного з відповідачів з урахуванням часток успадкованого майна.

Отже, суді дйшов висновку про стягнення з відповідачів суми позики не в солідарному порядку а в межах вартості майна, отриманого у спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 1 договору позики від 15 серпня 2019 року укладеному між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , останній передав у власність ОСОБА_5 суму готівкою в розмірі 4000 доларів США за строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 15 серпня 2020 року в місті Харкові. Сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається одноосібно ОСОБА_2 .

Таким чином, з урахуванням приписів ст. 1218 ЦК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сума у гривнях станом на 10 лютого 2021 року (день смерті ОСОБА_5 ).

Так, згідно офіційного курсу НБУ станом на 10 лютого 2021 року 1 долар США складав 27,6426 грн.

Враховуючи, що зобов`язання за договором позики від 15 серпня 2019 року станом на дату звернення позивача з позовною заявою до суду ОСОБА_5 та його спадкоємцями не виконані, суд з урахуванням викладеного дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягненню з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором позики від 18 серпня 2019 року у розмірі 110570 грн. 40 коп. (4000 доларів США * 27,6426 = 110570,40) в межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 18 серпня 2019 року у розмірі 110570 (сто десять тисяч п`ятсот сімдесят) грн. 40 коп. в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 885 (вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 14 коп.

В іншій частині вимог позовної заяви відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 адреса: АДРЕСА_3 ).

Повний текст судового рішення складено 14 березня 2025 року.

Суддя Л.М. Рибальченко