Провадження №2/932/134/25
РІШЕННЯ

іменем України

11.03.2025 Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Салькової В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути з них заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення в розмірі 25004,46 грн, а також судовий збір, сплачений позивачем при пред`явленні позову, в сумі 3028,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що між ним та відповідачем ОСОБА_1 встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , де відповідальним квартиронаймачем є ОСОБА_1 , на ім`я якої відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . В квартирі зареєстроване місце проживання самої ОСОБА_1 , а також член її родини ОСОБА_2 , який користуються усіма правами і обов`язками, що випливають з договору найму. Проте вчасно та у відповідному розмірі оплата послуг позивача споживачами не здійснювалась, внаслідок чого станом на 31.12.2024 утворилася заборгованість в розмірі 24839,38 грн, яка є сумою основного боргу за період з жовтня 2020 по грудень 2024. За період з липня 2018 по січень 2022 позивачем нараховане інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 154,27 грн та за період з липня 2018 по січень 2022 3% річних в розмірі 10,81 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за наданими послугами з урахуванням інфляційного збільшення та 3% річних, а також судові витрати 3028,00 грн.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 14.01.2025 відкрите провадження у справі, вирішено розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в ній матеріалами. Також даною ухвалою було встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ними відзиву на позовну заяву; встановлено позивачеві п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачам право подати до суду заперечення на відповідь протягом днів, що залишились з моменту отримання відповіді на відзив до початку розгляду справи по суті.

Відповідачами відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.05.2023 у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що місце проживання відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, і ці особи є споживачами послуг Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради.

На ім`я ОСОБА_1 для оплати послуг із водопостачання Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , що вбачається з довідки на особовий рахунок за адресою: АДРЕСА_1 , де також зазначене про те, що в квартирі зареєстровані двоє мешканців.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості по особовому рахунку, оформленому на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у споживачів послуг з водопостачання та водовідведення наявна заборгованість станом на 31.12.2024 в розмірі 24839,38 грн.

З огляду на наявність заборгованості позивачем нараховане за період з липня 2018 по січень 2022 інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 154,27 грн та за період з липня 2018 по січень 2022 3% річних в розмірі 10,81 грн.

V. Оцінка суду

Предметом господарської діяльності КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради є, зокрема, надання послуг водопостачання та водовідведення, про що зазначене у п.2.2.1 Статуту Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 21.02.2024 №79/47.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних права та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти.

Статтею 509 ЦК України передбачене, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до положень статей 319,321 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За нормами статей 64,67,68 ЖК України наймачі повинні своєчасно та в повному обсязі вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом п`ятим частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплене, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом п`ятим частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Звертаючись до суду з позовом, КП «Дніпроводоканал» зазначало, що між ними та відповідачами встановилися відносини з приводу надання послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 відкритий особовий рахунок.

Таким чином, сторони знаходилися у договірних відносинах, згідно з якими позивач надавав відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі були зобов`язані сплачувати за ці послуги грошові кошти.

Що стосується заявлених вимог по інфляції та 3% річних, то слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд України в правовій позиції, викладеній у Рішенні від 16.12.2015 у справі №6-2023цс15 зазначив, що закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Крім того, застосування положень частини другої статті 625 ЦК України до спірних правовідносин також узгоджується із закріпленими в пункті третьому частини першої статті 96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

Таким чином, особи, які не в змозі сплатити за житлово-комунальні послуги вчасно, повинні за прострочення платежів за комунальні послуги України сплачувати не тільки пеню, передбачену Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а й три відсотки річних та індекс інфляції, передбачені Цивільним кодексом України, за весь час прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду надано розрахунок заборгованості, в якому помісячно розраховано суми інфляційного збільшення та 3% річних.

Таким чином сума, яка підлягає стягненню з відповідачів за фактично отримані послуги з водопостачання та водовідведення станом на 31.12.2024 становить 25004,46 грн, з яких: сума основного боргу 24839,38 грн за період з жовтня 2020 по грудень 2024, інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 154,27 грн за період з липня 2018 по січень 2022, та 3% річних в розмірі 10,81 грн за період з липня 2018 по січень 2022.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами

Згідно з ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при пред`явленні позову сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн. Оскільки судом вимоги позивача задовольняються повністю, з відповідачів на користь позивача має бути стягнуто судовий збір в розмірі по 1514,00 грн з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,5,10-13,141,259,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (49001, м. Дніпро, вул. Троїцька, 21а, код за ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості з оплати послуг водопостачання та водовідведення задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради заборгованість з оплати послуг з водопостачання та водовідведення: 24839,38 грн основного боргу за період з жовтня 2020 по грудень 2024, 154,27 грн інфляційного збільшення суми боргу за період з липня 2018 по січень 2022, 10,81 грн 3% річних за період з липня 2018 по січень 2022, а всього 25004 (двадцять п`ять тисяч чотири) грн 46 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради витрати по сплаті судового збору в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради витрати по сплаті судового збору в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене 11.03.2025.

Суддя: В.С. Салькова