ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3186/25 Справа № 215/7385/24 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

19 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року у цивільній справі № 215/7385/24 за позовом ОСОБА_1 до Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про визнання незаконною бездіяльністі щодо безпідставного невиконання наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 29 липня 1993 року № 58 і Міністерства юстиції України від 08 червня 2001 року № 259/34/5 та заведення електронної трудової книжки,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про визнання незаконною бездіяльністі щодо безпідставного невиконання наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 29 липня 1993 року № 58 і Міністерства юстиції України від 08 червня 2001 року № 259/34/5 та заведення електронної трудової книжки.

На зазначену вище ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

До апеляційної скарги заявником додано заяву, в якій він заявляє клопотання про звільнення його від сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що він є членом малозабезпеченої сім`ї з доходом у 2 589 гривень, які є менше рівня прожиткового мінімуму і предмет позову стосується права на працю.

Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 28 січня 2025 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишив без задоволення, апеляційну скаргу залишив без руху у зв`язку з несплатою судового збору.

На виконання ухвали суд від ОСОБА_1 надійшла заява про відкриття провадження по справі після усунення недоліків, в якій останній повторно просить звільнити його від сплати судового збору, обґрунтовуючи свою заяву тим, що судом не взято до уваги його тяжке матеріальне становище та розмір витрат, які скаржник несе у повсякденному житті. Також до заяви додані відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 02.04.2024.

Разом з тим, апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги, про які зазначено в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2025 року, а саме не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 29 листопада 2024 року в розмірі 605,60 грн.

При цьому, при залишенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року у цивільній справі № 215/7385/24 без руху судом апеляційної інстанції надавалась оцінка доводам апелянта про те, що суд має звільнити його від сплати судового збору з посиланням на те, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом станом на 01 січня 2024 року становить 3028 грн, що перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, а це становить 1 553,40 грн та суд апеляційної інстанції згідно відомостей, а саме Довідки Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради за № 1884 від 05 квітня 2024 про отримання ОСОБА_1 призначеної компенсації за надання соціальних послуг на непрофесійній основі по догляду за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що річний доход позивача за 2023 рік складає 31 068 грн. (щомісячна сума компенсації становить 2589 грн. * 12 місяців = 31 068 грн.), тому суд дійшов висновку про те, що за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн. Крім того, інформація з відомостей, яка надана скаржником до заяви про відкриття провадження по справі після усунення недоліків, була врахована при постановлені ухвали суд від 28 січня 2025 року.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає доправосуддя, якщо заявники зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження по справі після усунення недоліків неможливо вважати виконанням ухвали без руху від 28 січня 2025 року, оскільки судовий збір скаржником не сплачено, а доводи викладені у цій заяві є незгодою заявника з процесуальним рішенням суду, у зв`язку з чим у відповідності до положень ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_1 .

Окрім того, згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до пунктів 2, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Відповідно до частини першої, другої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається; перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Крім того, у поданій заяві про відкриття провадження по справі після усунення недоліків ОСОБА_1 вживає зневажливі висловлювання, які не притаманні для написання ділових документів, відображають зневажливе ставлення заявника до суддів апеляційної інстанцій та судової влади загалом, а також надає зневажливу, іронічну оцінку процесуальних дій та рішень у справі, яка не стосується прав, свобод та інтересів позивача, є виявом очевидної неповаги та не спрямована на ефективний захист його прав, свобод та інтересів, а тому суперечить завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Такий виклад заяви є виявом неповаги до суду, а тому суд апеляційної інстанції констатує, що подання цієї заяви є зловживанням заявником його процесуальним правом, невиконанням обов`язку керуватися завданням цивільного судочинства.

Згідно з частиною третьою статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити цю скаргу без розгляду або повернути скаргу.

Відповідно до положень ст.ст. 185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Таким чином, на підставі статтей 44, 357 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження у справі, слід визнати неподаною та повернути її скаржнику.

Одночасно суд має роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст.44, 185, 357 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року у цивільній справі № 215/7385/24 за позовом ОСОБА_1 до Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про визнання незаконною бездіяльністі щодо безпідставного невиконання наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 29 липня 1993 року № 58 і Міністерства юстиції України від 08 червня 2001 року № 259/34/5 та заведення електронної трудової книжки, вважати неподаною та повернути її заявнику.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги направити - учасникам справи, апеляційну скаргу - скаржнику.

Роз`яснити ОСОБА_1 що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду, безпосередньо до Верховного Суду, протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді