12.03.2025 Справа № 363/3586/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Баличевої М.Б., секретаря Василенко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вишгород цивільну справу за позовом керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Димерської селищної ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

17.07.2024 року керівник Вишгородської окружної прокуратури Київської області звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із вказаним позовом, у якому просив: стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області 49 657,00 грн. шкоди, заподіяної рибному господарству України порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності та понесені судові витрати у розмірі 3 028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Вишгородського районного суду Київської області від 26.06.2023 у справі № 363/2445/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка набрала законної сили 07.07.2023 р. У ході судового розгляду встановлено, що 05.04.2023 року о 19 год. 30 хв. на річці Ірпінь в районі с. Демидів Вишгородського району Київської області ОСОБА_2 грубо порушив правила рибальства, а саме проводив заборонений вилов риби власним забороненим сітчастим знаряддям «Волок» - 1 шт. в нерестовий період, при цьому виловив рибу: сазан 7 шт., карась 15 шт. загальною вагою 3 кг, чим завдав збитків рибному господарству України на суму 49 657 (сорок дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят сім) гривень 00 коп. Збитки розраховані виходячи з такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2021 № 1039, зокрема: розмір збитків, заподіяних внаслідок незаконного вилову сазана становить 3 706 гривень за 1 екземпляр, карася 1 581 гривня за 1 екземпляр. Прокурор зазначає, що своїми суспільно-шкідливими діями, які виразились у вилові водних біоресурсів забороненими знаряддями лову у період нересту, ОСОБА_2 , порушив п.п. 1 п. 2 розділу 3, п.п. 1 п. 1 розділу 4та п.п. 4 п. 4 розділу 4 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 № 700 (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення), ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», за що і був притягнутий до адміністративної відповідальності. У зв`язку з порушенням відповідачем вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що призвело до заподіяння матеріальної шкоди державі, порушено права та інтереси держави в особі Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм. Керівник Вишгородської прокуратури Київської області, посилаючись на положення статті 131-1 Конституції України, статей 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», статті 56 ЦПК України, а також те, що за інформаціями Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Димерської селищної ради Вишгородського району (№2265/03-18 від 12.06.2024), заходи спрямовані на стягнення шкоди, заподіяної водним живим ресурсам, на користь держави останніми не вживалися, а тому, в інтересах держави в особі: Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм і Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23.07.2024 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29.01.2025 року витребувано у Вишгородському відділі Державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копії матеріалів виконавчих проваджень від 04.12.2023 року № 73502838 та виконавче провадження № 73503045.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду 28.02.2025 року через канцелярію суду Вишгородський ВДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) долучив копії матеріалів виконавчих проваджень від 04.12.2023 року № 73502838 та виконавче провадження № 73503045.

В судове засідання прокурор не з`явився, 12.03.2025 року через канцелярію суду подав заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства в судове засідання не з`явився, при цьому 12.11.2024 року надав до суду клопотання в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності. Крім того, 12.11.2024 року через систему «Електронний суд» подав письмові пояснення, в яких зазначив, що застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням, навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Вказав, що шкода, що заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню до відповідних бюджетів органів місцевого самоврядування за місцем заподіяння такої шкоди, в даному випадку на спеціальний фонд Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, на території якої здійснено незаконний вилов водних ресурсів.

Представник Димерської селищної ради в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважності причин неявки не повідомив.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. 27.11.2024 року через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, оскільки після ухвалення рішення у справі 363/2445/23 ним в добровільному порядку було виконано рішення суду та сплачено на користь держави штраф та судовий збір у розмірах визначених судом.Незважаючи на виконання ним судового рішення Вишгородським ВДВС винесено Постанови про відкриття виконавчих проваджень від 04.12.2023 року номер № 73502838 та виконавче провадження № 73503045.Державним виконавцем його було повідомлено, що він має також відшкодувати завдану шкоду державі. Після звернення державного виконавця до Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм та проведення відповідних розрахунків, розмір збитків завданих ним державі було визначено в розмірі - 2600,00 грн., яку він також відшкодував. Отже, ним було сплачено судовий збір, штраф та завдані збитки.Позов Вишгородської окружної прокуратури Київської області про повторне стягнення із нього шкоди завданої державі є нічим іншим, як спробою повторного притягнення його до цивільно-правової і матеріальної відповідальності за одне й те ж саме порушення. Адже іншим державним органом вже було визначено розмір цивільно-правової і матеріальної відповідальності та з нього цей розмір стягнуто.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного:

Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлено, що 05.04.2023 року головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Дем`янець А.В. складено протокол про адміністративне правопорушення за №015020 відносно ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що 05.04.2023 року о 19 год. 30 хв. на р. Ірпінь в р-ні с. Демидів Вишгородського району Київської області ОСОБА_2 грубо порушив правила рибальства а саме: проводив заборонений вилов риби власним забороненим сітчастим знаряддям лову «Волок» - 1 шт. в нерестовий період, при цьому рибу виловив: сазан 7 шт., карась 15 шт. загальною вагою 3 кг., чим завдав збитків рибному господарству України на суму 49657 грн. Чим порушив п.п. 1 п. 2 р. 3 та п.п. 1 п. 1 р. 4 та п.п. 4 п. 4 р. 4 Правил любительського та спортивного рибальства, ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП (а.с. 12-13).

Згідно розрахунку матеріальної шкоди до протоколу про адміністративне правопорушення № 015020 від 05.04.2023 року, який проводився відповідно до такс затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2023 року № 1042 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів», збитки завдані відповідачем складають 49657, 00 грн. (а.с. 15-16).

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 26.06.2023 у справі №363/2445/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень. Заборонене знаряддя лову, а саме сітчасте знаряддя лову «Волок» L- 2 м., h 1 м., a 0,25 мм, 1 шт., вилучене у ОСОБА_1 згідно протоколу огляду та вилучення речей від 05.04.2023 року, яка знаходиться на складі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород роздільна дамба Київської ГЕС - конфіскувано. Водні біоресурси: сазан 7 шт., карась 15 шт. загальною вагою 3 кг, незаконно виловлені ОСОБА_1 та які перебувають у нього на відповідальному зберіганні конфіскувано. Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 536,80 грн. на користь держави. Постанова набрала законної сили 07.07.2023 (а.с. 21).

Статтею 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише питання, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи внесені вони цією особою.

Отже обставини, встановлені постановою Вишгородського районного суду Київської області від 26.06.2023 року у справі №363/2445/23, а саме щодо грубого порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову) відповідачем, що мало місце 05.04.2023 року, винуватість відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, та заподіяння відповідачем навколишньому природному середовищу та рибному господарству України не підлягають доказуванню, оскільки останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

21.11.2023 року Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства з метою досудового врегулювання спору звернувся до відповідача з листом за вих. № 16-7-17/3442-23 з проханням відшкодувати завдану шкоду (а.с. 22-24).

Відповідно до листа Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм на адресу Вишгородської окружної прокуратури діями відповідача шкоду заподіяно на р. Ірпінь в районі с. Демидів Вишгородського району Київської області, збитки завдано державі в особі органів місцевого самоврядування вказаної області. Агентство не заперечує щодо подання прокурором позову (а.с. 29-30).

Згідно листа селищного голови Димерської селищної ради від 12.06.2024 року за №2265/03-18 Димерська селищна рада просить Вишгородську окружну прокуратуру звернутися до суду з позовом в інтересах держави, в особі Димерської селищної ради, про стягнення з відповідача збитків в сумі 49 657,00 грн., завданих державі, внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природнього середовища (а.с. 31).

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до рішення Конституційного Суду України від 01.04.2008 № 4-рп/2008 неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Таким чином, законодавством встановлений обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно із статті 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Згідно ст. 25 Закону України «Про тваринний світ», на території України відповідно до законодавства може здійснюватися промислове, любительське та спортивне рибальство. Правила рибальства, об`єкти рибальства, порядок надання у користування рибогосподарських водних об`єктів, а також вимоги щодо ведення рибного господарства визначаються у порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 27 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.

Як встановлено підпунктом 1 пункту1розділу 4 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19 вересня 2022 року № 700 ( в редакції що діяла на момент вчинення правопорушення) (далі Правила) забороняється добування (вилов) такими знаряддями лову: сітками та пастками усіх видів так конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями добування (вилову), за винятком риболовок конструкції «хапка», підсак та ручний драг, встановлених цими Правилами розмірів.

Відповідно до п.п. 4 п. 4 р. 4 Правил забороняється добування (вилов) у період нересту, за виключенням добування (вилову) водних біоресурсів на не заборонених органами рибоохорони ділянках рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) гачковими знаряддями добування (вилову) з кількістю гачків не більше двох на рибалку або спінінгом з однією штучною приманкою з берега.

Згідно з п.п. 1, 8 п. 2 розділу 3 Правил рибалки зобов`язані дотримуватися вимог цих Правил, та інших вимог законодавства з питань охорони, використання і відтворення водних біоресурсів;відшкодовувати шкоду, заподіяну водним біоресурсам внаслідок порушення цих Правил, у порядку та розмірах, визначених законодавством.

Відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства України про охорону навколишнього природнього середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну та кримінальну відповідальність.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 №1039 (у редакції, винній на день вчинення адміністративного правопорушення) затверджені такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідно до ст. 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов`язати своєю працею усунути її. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як зазначив у своєму рішенні Верховний Суд при розгляді справ про відшкодування збитків, завданих державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, для відшкодування збитків за незаконне вилучення (добування) об`єктів тваринного світу навіть не має значення чи повернута незаконно вилучена (добута) риба у середовище свого перебування, чи ні (справа №541/307/17 провадження №61-30797св18).

Шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності (стаття 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»).

Відповідно ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Так, згідно із розрахунку матеріальної шкоди до протоколу № 015020 від 05.04.2023, проведеного згідно такс, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 № 1039, розмір шкоди завданої ОСОБА_1 становить: короп (сазан) 7 екземплярів х 3706,00 = 25942,00 гривень, карась 15 екземплярів х 1581 = 23715, а всього 49657,00 грн. (а.с. 15).

Як встановлено судом, факт завдання ОСОБА_1 шкоди рибному господарству України у розмірі 49657,00 гривень підтверджений протоколом № 015020 від 05.04.2023 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 85 КУпАП та постановою по справі №363/2445/23 від 26.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та призначення йому адміністративного стягнення.

Варто зазначити, що суму шкоди, заподіяної протиправними діями ОСОБА_1 у розмірі 49657,00 гривень було встановлено та зазначено як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові про визнання його винуватим у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 85 КУпАП, яку ним отримано та не оскаржено.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що він оплатив завдані збитки в розмірі 2 600 грн, оскільки протоколом № 015020 про адміністративне правопорушення від 05.04.2023 року ОСОБА_1 було передано на відповідальне зберігання до рішення суду сітчасте знаряддя лову Волок та риба свіжовиловлені: сазан 7 шт., карась 15 шт., що підтверджується розпискою про передачу на відповідальне зберігання рибальського майна, транспортних засобів, підвісних двигунів, знарядь лову та водних ресурсів, в якому міститься відмітка, що у разі втрати рибальського майна, транспортних засобів, підвісних двигунів, знарядь лову та водних біоресурсів, збереження майна або його частини, зобов`язується відшкодувати державі Україна ціну втраченої (використаної) риби. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 26.06.2023 у справі №363/2445/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень (оплатив згідно дубліката квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки 5 від 06.07.2023). Заборонене знаряддя лову, а саме сітчасте знаряддя лову «Волок» L- 2 м., h 1 м., a 0,25 мм, 1 шт., вилучене у ОСОБА_1 згідно протоколу огляду та вилучення речей від 05.04.2023 року, яка знаходиться на складі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород роздільна дамба Київської ГЕС конфіскувано (ВП 73502838). Водні біоресурси: сазан 7 шт., карась 15 шт. загальною вагою 3 кг, незаконно виловлені ОСОБА_1 та які перебувають у нього на відповідальному зберіганні конфіскувано (ВП 73403045). Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 536,80 грн. на користь держави (оплатив згідно дубліката квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки 6 від 06.07.2023). З дубліката квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки 17 від 30.01.2024 р. вбачається, що ОСОБА_2 оплатив на рахунок Вишгородського ВДВС 2600,00 грн. з призначення платежу оплата вп 73503045. Отже, ОСОБА_2 сплатив Вишгородському ВДВС вартість втраченої (використаної) риби, як речового доказу, яку йому передано на відповідальне зберігання до рішення суду, що підтверджується розпискою про передачу на відповідальне зберігання рибальського майна, транспортних засобів, підвісних двигунів, знарядь лову та водних ресурсів, в якому міститься відмітка, що у разі втрати рибальського майна, транспортних засобів, підвісних двигунів, знарядь лову та водних біоресурсів, збереження майна або його частини, зобов`язується відшкодувати державі Україна ціну втраченої (використаної) риби.

На підставі викладеного, оскільки постановою Вишгородського районного суду Київської області від 26.06.2023 у справі №363/2445/23 відповідача визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення й накладено адміністративне стягнення за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову), суд приходить до висновку, що на нього слід покласти цивільну відповідальність по відшкодуванню майнової шкоди, яку він завдав своїми неправомірними діями, позовні вимоги керівника Вишгородської окружної прокуратури є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Згідно платіжної інструкції № 1952 від 09.07.2024 Київською обласною прокуратурою сплачено 3028,00 грн. судового збору.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь Київської обласної прокуратури 3028,00 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 258-268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави в особі Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області 49 657 (сорок дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят сім) гривень 00 копійок шкоди, заподіяної рибному господарству України порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, ) судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повнии? текст рішення складено 18.03.2025 року.

Позивач:Вишгородська окружна прокуратура Київської області (, адреса: 07301, Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, 13) в інтересах держави в особі: Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 45-А), Димерської селищної ради ( , адреса: 07330, Київська область, Вишгородський район, смт. Димер, вул. Соборна, 19)

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 )

Суддя М.Б. Баличева