У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2025 Справа №607/23199/24 Провадження №2-с/607/55/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

УСТАНОВИВ:

03.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ від 06 листопада 2024 року у справі № 607/23199/24.

В обґрунтування заяви заявник вказує, що він лише приписаний за адресою: АДРЕСА_1 , і не є власником даної квартири, та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 2021 року. Про існування судового наказу №607/23199/24 від 06.11.2024, та про наявність заборгованості зі сплати послуг водопостачання та водовідведення за період з квітня 2022 року по вересень 2024 року, по майну, яке йому фактично не належать, та яким він фактично не користується, він знати не міг.

Крім того, просив визнати поважною причину пропуску та поновити строк на подачу заяви про скасування судового наказу, оскільки копію судового наказу від 06.11.2024 він не отримував. Фактично він отримав судовий наказ № 607/23199/24 від 06.11.2024 лише 19.02.2024, коли ознайомився з матеріалами справи. Також, просив стягнути на його користь з КП «Тернопільводоканал» витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 12 000 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу передана судді Дзюбичу В.Л. 04.03.2025.

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені ч. 3 ст. 171 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам ч. 13 ст. 7 та ч. 3 ст. 171 ЦПК України.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу, матеріали додані до неї, приходжу до висновку про часткове задоволення заяви про скасування судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього кодексу.

Встановлено, що 06 листопада 2024 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Тернопільводоканал», заборгованість за спожиті послуги водопостачання та водовідведення за період з квітня 2022 року по вересень 2024 року в сумі 1228,38 грн та судового збору в розмірі 302,80 грн.

Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч.1 ст. 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Перевіривши, викладені у поданій заяві доводи щодо пропущення боржником строку для подачі заяви про скасування судового наказу, прихожу до висновку про їх ґрунтовність та підставність, а тому пропущений заявником строк підлягає поновленню.

Крім того, встановлено, що подана заявником заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст.170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Враховуючи вищевикладені обставини та вимоги процесуального законодавства, вважаю за необхідне поновити строк подачі заяви про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ від 06 листопада 2024 року у справі №607/23199/24.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь з КП «Тернопільводоканал» витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 12 000 грн., виходжу з наступного.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

До заяви про скасування судового наказу додано доказ оплати послуг адвоката у сумі 12000 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №0.0..1 від 08.02.2025; №0.0..1 від 08.02.2025; №0.0..1 від 15.05.2025.

За змістом положень ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Звертаю увагу на той факт, що відповідно до частини першої ст.42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

Комунальне підприємство «Тернопільводоканал» звернулося до суду в порядку наказного провадження, в якому передбачено спрощене судове провадження. Заява про скасування судового наказу також подана у порядку наказного провадження

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч.2 ст.42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Вважаю за необхідне зазначити, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, при цьому, в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі. Отже стягувач за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

Із зазначених норм матеріального права та процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3 та 8 ст.141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає, оскільки зі змісту норм ЦПК України заявник позбавлений можливості заперечувати проти вимог боржника, що стосуються відшкодування витрат на правничу допомогу.

При цьому, з огляду на приписи ч.2 ст.164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 3ст. 171 ЦПК України, в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цьогоКодексу.

Отже, законодавцем визначені процесуальні дії суду, які можуть мати місце разом зі скасуванням судового наказу - поворот виконання судового наказу. Питання стягнення судових витрат судом не вирішується.

На підставі наведеного та керуючись статтями 42, 133, 137, 141, 160, 164, 170, 171 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задоволити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк для подачі заяви про скасування судового наказу у цивільній справі №607/23199/24 за заявою КП «Тернопільводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті послуги водопостачання та водовідведення.

Скасувати судовий наказ, виданий 06 листопада 2024 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі №607/23199/24, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Тернопільводоканал» заборгованість за спожиті послуги водопостачання та водовідведення за період з квітня 2022 року по вересень 2024 року в сумі 1228,38 грн та судового збору в розмірі 302,80 грн.

Відмовити ОСОБА_1 у стягненні з КП «Тернопільводоканал» на його користь витрат на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали надіслати стягувачеві та боржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. Л. Дзюбич