Єдиний унікальний номер 317/6346/24
Провадження № 2/317/315/2025

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Качана А.В.

за участі:

секретаря судового засідання Герман В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області,третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області,третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 разом із усіма господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина за законом у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок за життя батька позивачки успадкований ним після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте переоформити на себе право власності на спадковий будинок батько позивача не встиг бо помер. Позивач спадщину після смерті свого батька прийняла через звернення до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, проте, вже після шестимісячного строку, позивач, яка є єдиним спадкоємцям після смерті батька отримати через нотаріальну контору свідоцтва про право на спадщину за законом не має можливості з причини того, що згідно до отриманої від ТОВ ЗМБТІ інформації вбачається, що право власності на спадковий будинок не зареєстроване, тому позивачу, 24.09.2024 було видано державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, за № 1159/02-31, за вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 06.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

24.12.2024 до суду надійшли пояснення селищного голови Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області за змістом яких відповідач вважає, що ніяким чином не порушує та не порушував права позивача щодо обставин викладених у позові. В свою чергу вимоги позивача не суперечать інтересам відповідача. У вирішенні справи покладається на розсуд суду, просив розглядати справу без участі представника відповідача.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 09.01.2025 клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано з Запорізької районної державної нотаріальної контори копії спадкових справ відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3

23.01.2025 державний нотаріус разом із копіями спадкових справ подав до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі, заперечення до позовної заяви відсутні.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 29.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

18.03.2025 представник позивача адвокат Василега І.М. подала до суду заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі та участі позивача, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, у заяві від 24.12.2024просив розглядати справу без участі представника відповідача.

Представник третьої особиЗапорізької районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, у заяві від 23.01.2025просила розгляд справи проводити без її участі .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого повторно Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 25.05.2024 року, актовий запис № 159 серія НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно Малокатеринівською селищною радою Запорізького району Запорізької області 24.07.2008, актовий запис № 29 серія НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_2 (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про одруження виданого Балабинською селищною радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 10, серія НОМЕР_3 , вбачається, що 04.07.1998 ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 , внаслідок чого змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а.с. 13).

Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок успадкував батько позивачки після смерті його батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформив своїх спадкових прав.

Суд враховує, що відсутність у померлої особи свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно не позбавляє її спадкоємців права на спадщину та не може свідчити про те, що спадкодавець не прийняв спадщину після смерті своїх батьків. Законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. До складу спадщини може входити нерухоме майно спадкодавця, право власності на яке належним чином не зареєстроване, проте набуття такого права власності відбулося з дотриманням чинного законодавства (Постанова КЦС ВС від 30 жовтня 2019 року в справі № 289/1818/16-ц).

Прийняття позивачкою спадщини після смерті батька, відбулося шляхом звернення до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом.

Згідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, за № 1159/02-31 виданої 24.09.2024 вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини того, що згідно до отриманої від ТОВ ЗМБТІ інформації вбачається, що право власності на спадковий будинок не зареєстроване. (а.с. 16).

Відповідно до відповіді отриманої від ТОВ ЗМБТІ № 5843 від 20.08.2024, вбачається, що в матеріалах інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , документів, які б свідчили про реєстрацію права власності на зазначений об`єкт нерухомості, не міститься, проте наявний договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого 4-ю Запорізькою нотаріальною конторою 27.12.1963 року, р.№ 1-7949, на земельну ділянку АДРЕСА_2 (а.с.17).

Згідно до додаткової відповіді ТОВ ЗМБТІ № 1589 від 11.11.2024 року, вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 побудований у 1980 році ОСОБА_3 , згідно до нотаріально посвідченого договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого 4-ю Запорізькою державною нотаріальною конторою 27.12.1963, р. № 1-7949 на земельну ділянку АДРЕСА_2 , яка виділена ОСОБА_3 за зазначеною адресою загальною площею 800 кв.м. (а.с. 20).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається після смерті особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як встановлено положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

ОСОБА_2 не склав за своє життя заповіт, позивач після смерті свого батька є єдиним спадкоємцем за законом спадкового майна у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України, вбачається, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом та єдиним спадкоємцем, хто її прийняв є позивач по справі, донька померлого, відповідно до ст. 1261 ЦК України.

Згідно вимог ст.ст. 1268-1270 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст. 1297 ЦК України).

Частиною першою статті 1298 Цивільного кодексу України визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_2 підтверджується прийняття спадщини позивачем після смерті батька, яка є єдиним спадкоємцем за законом першої черги.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа.

За роз`ясненнями, наданими у пункті 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.04.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

У матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок, який би свідчив про належне оформлення спадкоємцями своїх спадкових прав та, відповідно, проведення державної реєстрації прав власності за спадкоємцем. Відсутність даних документів обумовило відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 44-63).

Отже, за відсутності умов для одержання в державного нотаріуса свідоцтва про право на спадщину (відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, право власності спадкодавця не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та інших Реєстрах), позивач позбавлений можливості належним чином оформити свої спадкові права. Таким чином, в даному випадку наявні підстави для застосування статті 392 ЦК України у спірних відносинах.

Таким чином, враховуючи те, що судом встановлено право позивача на спадщину, відкриту після смерті її батька ОСОБА_2 та неможливість оформити це право у відповідності до чинного законодавства у нотаріальному порядку через відсутність у неї відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд приходить до висновку, що судовий збір не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки відповідні вимоги у позовній заяві позивачем не заявлялися.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 182, 203, 1216-1218, 1220, 1222, 1233, 1268-1270, 1297 ЦК України, ст. ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області,третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_3 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 разом із усіма господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_3 .

Відповідач: територіальна громада Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, код у , 70450, Запорізька область, Запорізький район, с-ще Кушугум, вул. Соборна, буд. 23.

Третя особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора, код у , 69089, м. Запоріжжя, вул. Абрагама Коопа, буд. 4.

Суддя А.В. Качан