Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 521/9689/24

Номер провадження: 2/511/125/25

24 лютого 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

секретаря судового засідання - Мадея Д.А.,

представника позивача адвоката Сабліної Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приморська державна нотаріальна контора у місті Одеса, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви.

В жовтні 2024 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з Малиновського районного суду м. Одеса за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приморська державна нотаріальна контора у місті Одеса про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Вказаний позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 30.04.2024 року позивачу стало відомо про те, що його дядько залишив заповіт від 25.12.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Фішером Б.І., яким заповів йому земельну ділянку площею 7,2457 гектара, кадастровий №5123984-200:01:001:0123, яка розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Новоукраїнська сільська рада. Про існування даного заповіту позивач обізнаний не був, більше того, вважав, що дядько мав залишити все своє майно своїй дружині ОСОБА_2 . Однак, з невідомих причин, дядько позивача склав заповіт саме на користь позивача. Про наявність заповіту позивачу повідомила ОСОБА_2 , виславши всі документи необхідні для отримання спадщини 01.04.2024 року. Так, ОСОБА_2 є єдиною особо яка проживала разом зі спадкодавцем та як дружина могла б спадкувати, як спадкоємець першої черги за законом, тому є відповідачем по справі. Зі змісту супровідного листа, ОСОБА_2 повідомила, що знайшла відповідні документи випадково, коли прибирала у приміщенні за місцем свого мешкання та в подальшому передала вказані документи позивачу. З цих підстав позивач звернувся до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі з заявою про прийняття спадщини. Листом від державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Ворсуляк А.М. від 03.06.2024 року позивачу було роз`яснено, що якщо він не проживав з померлим на день його смерті у одному приміщенні, то, відповідно пропустив строк на прийняття спадщини, а відтак йому потрібно звертатись до суду за визначенням додаткового строку на прийняття спадщини, що стало підставою звернення позивачем до суду із вказаним позовом.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.11.2024 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання та витребувано з Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.01.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

Позиції сторін в судовому засіданні.

Представник позивача - адвокат Сабліна Ю.С. в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, надала на адресу суду заяву про визнання позову, в якій просила розглянути справу без її участі, не заперечувала щодо задоволення позовний вимог.

Третя особа Приморська державна нотаріальна контора у місті Одеса, в судове засідання не прибула, повідомлялась належним чином.

Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 26.09.2017 року відділом ЗАЦС Бендери, актовий запис №872.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,2457 гектара, кадастровий №5123984-200:01:001:0123, яка розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Новоукраїнська сільська рада.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишив заповіт від 25.12.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Фішером Б.І., зареєстрованим в реєстрі за № 1200, яким заповів ОСОБА_1 земельну ділянку площею 7,2457 гектара, кадастровий №5123984-200:01:001:0123, яка розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Новоукраїнська сільська рада.

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЯИ №356011, виданого Роздільнянської районною державною адміністрацією Одеської області 08.12.2009 року, ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 7,2457 гектара, кадастровий №5123984-200:01:001:0123, яка розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Новоукраїнська сільська рада.

Відповідно до листа ОСОБА_2 від 01.04.2024 року, адресованого на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_1 , що при прибиранні квартири випадково знайшла заповіт чоловіка ОСОБА_4 з документами, який заповів ОСОБА_1 земельну ділянку, про наявність вказаного заповіту їй було невідомо.

ОСОБА_1 , 31.05.2024 року звернувся до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса з заявою про прийняття спадщини померлого ОСОБА_4 , оскільки тільки 30.04.2024 року йому стало відомо про те що його дядько ОСОБА_4 залишив заповіт.

При ознайомленні з копію спадкової справи №280с/2024, заведеної після смерті ОСОБА_4 вбачається, що ніхто, окрім ОСОБА_1 , з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не звертався.

Згідно листа державного нотаріуса Ворсуляк А. від 03.06.2024 року за №1385с/01-15, ОСОБА_1 було повідомлено, що згідно матеріалів спадкової справи він не проживав на день смерті зі спадкодавцем та пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, тому заявнику було роз`яснено його право звернутись до суду за визначенням додаткового строку на прийняття спадщини.

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти

Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Частиною першою ст. 1270 ЦК України, передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1269, частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті. 1220, частина 1 статті 1270 Цивільного кодексу України).

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причини пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, не переборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Гарантоване статтею 6 Конвенції право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Отже, на посадову особу місцевого самоврядування покладено обов`язок щодо повідомлення спадкоємця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Суд, ознайомившись за матеріалами справи, давши оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позові, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, після смерті спадкодавця, закінчився - 05.04.2017 року.

ОСОБА_4 при житті розпорядився належним йому майном, заповівши його позивачу, однак даних про те, що позивач був обізнаний про наявність заповіту судом не встановлено.

Між тим у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. (постанова Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 130/2517/18)

Суд, вважає, з огляду на законодавство України та на правові висновки ВС по даній категорії справ, враховуючи обставини справи, наявність заповіту на користь позивача, необізнаність його з наявністю цього заповіту є об`єктивними та істотними труднощами, дана причина значно звузила можливість здійснення позивачем цивільних прав, створивши перешкоди вчасно подати заяву про прийняття спадщини, а тому ці обставини слід визнати поважними причинами несвоєчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, при цьому суд, також приймає до уваги ту обставину, що відповідач визнав позовні вимоги, і така процесуальна дія відповідає принципу диспозитивності цивільного процесу, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

За змістом пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Гарантоване статтею 6 Конвенції право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Суд вважає, що наведена позивачем причина несвоєчасної подачі заяви про прийняття спадщини як необізнаність про наявність заповіту, є такою, що перешкоджала своєчасному зверненню до нотаріуса, а відтак позивач пропустив 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини по поважним причинам.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Тому суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити і визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом тривалістю 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, так як саме в такий спосіб можливо захистити право позивача на спадкування.

Судовий збір сплачено позивачем при зверненні до суду

На підставі ст. 81, 89, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приморська державна нотаріальна контора у місті Одеса, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, - задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 (два) місяці з дня набрання цим рішенням законної сили.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя І. В. Бобровська