Справа № 299/8664/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 березня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря Гусонька З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 грудня 2024 року (суддя Трагнюк В.Р.) у справі №299/8664/24 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Виноградівський відділ ДРАЦС у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

в с т а н о в и в :

У грудні 2024 року ОСОБА_1 подала заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, перебування у цивільному (фактичному) без реєстрації шлюбі, як чоловіка та жінки у період з 01.02.2012 до розгляду справи в суді ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що з 01.02.2012 та по час звернення до суду заявниця перебуває у не зареєстрованому (цивільному) шлюбі із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стверджує, що їхня сім`я проживала у будинку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є бабусею ОСОБА_2 , що підтверджується копіями паспортів та поясненнями свідків.

Вказує, що підтвердженням спільного проживання однією сімєю є також свідоцтва про народження дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно з якими у графі батьки зазначено, що батьком є ОСОБА_2 , а матір`ю є ОСОБА_1 .

Метою завалення вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення заявниця вказала узаконення спільного проживання сім?ї, а також необхідність вирішення особистих (немайнових) та майнових питань, які виникли між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в тому числі щодо спільного набутого майна та утримання, виховання дітей.

Оскільки, встановити факт, що має юридичне значення заявниця у позасудовому порядку не може, просила суд задовольнити заявлені вимоги.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 грудня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала суду мотивована тим, що згідно з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, що є в загальному доступі, ОСОБА_1 вже зверталася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із заявою в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту (справа № 299/8076/24). Ухвалою судді від 27.11.2024 у відкритті провадження відмовлено, з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На вказану ухвалу ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Виноградівського районного суду від 30.12.2024 скасувати та ухвалити постанову, якою задовольнити заяву про встановлення факту проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як чоловіка та жінки, однією сім`єю, ведення спільного господарства, перебування у цивільному шлюбі у період з 01.02.2012 по період розгляду справи в суді.

Вважає, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, не зазначивши при цьому до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи, відповідно до вимог ч.5 ст. 186 ЦПК України.

Вважає безпідставним посилання суду на повторне звернення заявниці до суду з тим самим позовом, оскільки вперше ОСОБА_1 було подано заяву про встановлення юридичного факту з двома вимогами, а саме встановити факт проживання сім`єю та факт народження двох дітей. Вказує, що з ухвалою суду від 27.11.2024 у справі №299/8076/24 заявниця погодилася та не оскаржила, оскільки народження дітей підтверджено свідоцтвами про народження. Таким чином, заява у даному провадженні заявлена з одною вимогою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки та не є повторним зверненням із тим самим позовом.

Апелянт зазначає, що метою заявленої вимоги є узаконити фактично існуючі відносини подружжя/сім`ї із фактичного, не зареєстрованого шлюбу, в офіційні відносини шлюбу-подружжя за період з 01.02.2012 по час ухвалення рішення судом, а також у зв`язку з необхідністю вирішити ряд майнових та особистих (немайнових) питань.

06.03.2025 ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву, в якій просила скаргу задовольнити та розглянути справу без її участі.

06.03.2025 заінтересована особа ОСОБА_2 подав до апеляційного суду заяву, в якій просив задовольнити вимоги заявниці про встановлення факту, що має юридичне значення.

Судова повістка була доставлена до електронного кабінету Виноградівського відділу ДРАЦС 11.02.2025.

Учасники справи в судове засідання не з`явились. Колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання. Відповідно до ч. 2 ст 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали даної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла таких висновків.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції керувався положеннями п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, вказавши, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому зазначив, що заявниця вже зверталась до суду із вказаними вимогами та у відкритті провадження судом вже було відмовлено.

Судом встановлено, що до звернення із вказаною заявою що розглядається, заявниця ОСОБА_1 зверталась до місцевого суду із вимогами про встановлення факту народження дітей та факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з метою узаконення відносин та реєстрації шлюбу.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27.11.2024 у справі №299/8076/24 у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України було відмовлено з підстав наявності документального підтвердження народження дітей, а саме свідоцтв про народження, та можливості зареєструвати шлюб без судового рішення та (а.с.52-53). Суд зазначив, що заявниця у заяві чітко зазначила мету встановлення такого факту: узаконення відносин подружжя та реєстрація шлюбу у встановленому порядку, та констатував, що реалізація права зареєструвати (узаконити) шлюб не залежить від доведення факту проживання однією сім`єю.

Зі змісту заяви, поданої у грудні 2024 року, вбачається, що заявниця звернулася до суду з вимогою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу із ОСОБА_2 , та зазначила мету встановлення такого фату - для вирішення особистих та майнових питань, в тому числі щодо спільного набутого майна та утримання і виховання дітей.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Як доступ до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Під час вирішення питання щодо можливості розгляду справи в порядку цивільного судочинства необхідно керуватися завданням цивільного судочинства, передбаченим у статті 2 ЦПК України, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 1 ЦПК України Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлено факт, зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення.

У справі, яка є предметом перегляду, заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Звернення ОСОБА_1 до суду з указаною заявою спрямоване на встановлення факту, що має юридичне значення, з метою вирішення особистих немайнових та майнових питань, які виникли за час проживання спільно між чоловіком та жінкою без реєстрації - шлюбу у період з 01.02.2012 по час ухвалення судом рішення.

Можливість зареєструвати шлюб буде впливати на відносини, які виникнуть між такими особами після реєстрації шлюбу.

Зазначені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Положення статті 186 ЦПК України визначають вичерпний перелік підстав відмови у відкритті провадження у справі, який розширеному тлумаченню не підлягає. Така підстава, як наявність ухвали про відмову у відкритті провадження у справі цією нормою не передбачена, оскільки не вирішує спір по суті.

Суд не може у даному випадку тлумачити усі інші процесуальні ухвали, які дають підстави для відмови у відкритті провадження, як вид рішення, оскільки для вчинення такої процесуальної дії законом прямо передбачена наявність ухвали лише про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права та перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Щодо вимоги апеляційної скарги про розгляд справи по суті та встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 колегія суддів зазначає, що така не підлягають задоволенню, оскільки відповідна заява не була розглянута судом першої інстанції по суті. Наразі апеляційним судом вирішується питання щодо законності вирішення судом першої інстанції процесуального питання про прийняття заяви.

Керуючись ст. 367, п.6 ч.1 ст.374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст.381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -- задовольнити частково.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 грудня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про відкриття провадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 17 березня 2025 року.

Головуюча: Судді: