УХВАЛА

10 березня 2025 року

м. Київ

справа № 760/27605/20

провадження № 61-2349ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шишов Максим Юрійович, на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року у справі за позовом Національного авіаційного університету до ОСОБА_1 про стягнення шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року НАУ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди в порядку регресу у розмірі 872 480,63 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року позов НАУ задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь НАУ шкоду, завдану незаконним звільненням працівників, у розмірі 872 480,60 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь НАУ компенсацію за сплачений судовий збір у розмірі 14 138,21 грн.

Додатковим рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року зобов`язано Управління казначейства у Солом`янському районі міста Києва повернути НАУ надлишково сплачений судовий збір у розмірі 7 067,79 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року залишено без змін.

Ухвалами Верховного Суду від 23 травня 2024 року, від 17 січня 2025 року касаційні скарги ОСОБА_1 , від імені діє адвокат Шишов М. Ю., на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року повернуто особі, яка її подала.

22 лютого 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шишов М. Ю., втретє звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 28 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шишов М. Ю., порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень. Заявник вказує, що повний текст судового рішення отримано представником лише 09 квітня 2024 року, а тому останнім днем строку на касаційне оскарження потрібно вважати 09 травня 2024 року. Вперше касаційну скаргу подано в межах встановленого строку - 08 травня 2024 року. Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2024 року встановлено, що вдруге представник заявника звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою лише 05 грудня 2024 року, тобто через 195 днів після повернення касаційної скарги без подання відповідного клопотання про поновлення строку для подачі касаційної скарги. Вказана ухвала отримана ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» 07 січня 2025 року. Вказує, що у внаслідок військової агресії проти України та виникнення обставин непереборної сили, пов`язаних з військовими діями, заявник перебуває поза межами України, впродовж 2024 року потребував лікування, що підтверджується копією довідки та лікарняними листами. Зазначає, що у січні 2025 року ОСОБА_1 продовжував лікування та перебував під наглядом лікарів у Німеччині. Звертає увагу, що зазначені обставини ускладнили отримання офіційної судової кореспонденції та надання оперативних розпоряджень щодо подальшого ведення справи. Також адвокат Шишов М. Ю. не отримував відповідної поштової кореспонденції Верховного Суду або повідомлень через підсистему «Електронний суд» чи застосунок «Дія» для своєчасного реагування та виконання ухвал Верховного Суду у встановлені строки.

Відповдіно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Тобто відлік строку на касаційне оскарження процесуальний закон визначає таким чином: протягом тридцяти днів з дня його проголошення або протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Зі змісту постанови Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 рокуслідує, що адвокат Шишов М. Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , був присутнім у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, а отже був обізнаний про ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 15 березня 2024, отже останній тридцятий день на касаційне оскарження припадає на 15 квітня 2024 року.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень,19 березня 2024 року забезпечено надання загального доступу до постанови Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року.

Доводів щодо несвоєчасного направлення ОСОБА_1 та адвокату Шишову М. Ю. копії постанови апеляційної інстанції заявником не наведено.

Вперше представник заявника - адвокат Шишов М. Ю. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 08 травня 2024 року, тобто с порушенням строку подачі касаційної скарги, касаційна скарга повернута заявнику ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2024 року (ухвала доставлена до підсистеми «Електронний суд» 28 травня 2024 року). У вказаній ухвалі судом не вирішувалося питання про поновлення процесуальних строків.

Вдруге представник ОСОБА_1 - адвокат Шишов М. Ю. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою лише 05 грудня 2024 року, тобто через 195 днів після повернення первинної касаційної скарги. Ухвалу Верховного Суду про усунення недоліків від 09 грудня 2024 року не виконав, зокрема не заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та не надав відповідних доказів поважності причин пропуску процесуального строку, у зв`язку з чим ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2025 року касаційну скаргу повернуто (хвала доставлена до підсистеми «Електронний суд» «Електронний суд» 21 січня 2025 року).

Втретє касаційна скарга подана лише 22 лютого 2025 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22 (провадження № 14-48цс22) зазначено, що особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу чи цивільного обороту.

З практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведення заявником поважності причин пропуску процесуального не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін спору та правову визначеність у цивільних правовідносинах. Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Подібні висновки викладені Європейським судом з прав людини у рішеннях від 09 листопада 2004 року у справі «Науменко проти України», від 18 січня 2005 року у справі «Полтораченко проти України» та від 08 листопада 2005 року у справі «Тімотієвич проти України».

Долучені до заяви копія довідки та лікарняні листи німецькою мовою без відповідного перекладу, не можуть вважатися допустимими і достовірними доказами значного пропуску процесуального строку.

Доводи клопотання про те, що адвокат Шишов М. Ю. не отримував відповідної кореспонденції Верховного Суду або повідомлень через підсистему «Електронний Суд» чи застосунок «Дія» є безпідставними, оскільки аввокат Шишов М. Ю. з 03 січня 2020 року має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд».

Враховуючи, зазначене Верховний Суд вважає наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень неповажними, оскільки період з 28 травня 2024 року (повернення вперше поданої касаційної скарги) до 05 грудня 2024 року (повторне подання касаційної скарги), та з 21 січня 2025 року (отримання заявником ухвали про повернення касаційної скарги) до 22 лютого 2025 року є надто тривалим строком з огляду на наведені заявником аргументи. Загальні посилання на дію воєнного стану та переміщення за межі України також не можуть бути враховані як об`єктивні перешкоди для подання касаційної скарги протягом вказаного періоду.

Таким чином, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не містить належних і достатніх обґрунтувань на підтвердження об`єктивної неможливості подати касаційну скаргу протягом вказаного вище періоду часу.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених процесуальним законом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шишов М. Ю., необхідно навести інші причини, які можуть свідчити про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надати достовірні докази на їх підтвердження.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шишов Максим Юрійович, на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 21 березня 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников