ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/549/24 Номер провадження 22-ц/814/970/25Головуючий у 1-й інстанції Шолудько А. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Карпушина Г. Л., Чумак О. В.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Святослав»

на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2024 року, ухваленого в сел. Котельва під головуванням судді Шолудька А. В., дата складення повного рішення суду 08 листопада 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Святослав» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння та повернення її власнику,

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Сідько С. І. звернувся до суду з позовом до ПСП «Святослав», у якому просив суд усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою загальною площею 3,7204 га, кадастровий номер :00:003:0120, яка розташована на території Великорублівської (Ковалевської) сільської ради Полтавського району Полтавської області, шляхом витребування її від ПСП «Святослав» та повернення даної земельної ділянки власнику ОСОБА_1 .

Позов мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2009 позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,7204 га, кадастровий номер :00:003:0120, яка розташована на території Ковалевської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Вказана земельна ділянка перебуває у користуванні ПСП «Святослав» на підставі договору оренди землі, укладеного 13.09.2007, зареєстрованого у Котелевському РВ Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 25.01.2008, та додаткової угоди до договору оренди землі від 06.10.2015, реєстрація речового права відбулася 14.02.2017.

Додаткова угода була укладена строком на 7 років, проте її реєстрація відбулася 14.02.2017, тому строк дії договору оренди закінчився 14.02.2024.

10.07.2023 позивачем на адресу відповідача було надіслано лист-повідомлення про небажання поновлювати договір оренди землі та бажання самостійно обробляти земельну ділянку, проте у відповідь за вих. №112 від 14.08.2023 ПСП «Святослав» відмовився повертати земельну ділянку, посилаючись на пункт 8 додаткової угоди, мотивуючи пропуском позивачем строків на надання письмових заперечень щодо пролонгації договору.

Повторно, 05.09.2023, позивачем на адресу ПСП «Святослав» була надіслана претензія про небажання продовжувати орендні відносини з відповідачем, однак відповіді та заперечень з цього питання від відповідача не надходили, земельна ділянка її власнику, ОСОБА_1 передана не була.

Вважає, що права позивача, як власника земельної ділянки, порушено та досудове врегулювання спору результатів не дало, а тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Усунено перешкоди у користуванні належної ОСОБА_1 земельною ділянкою загальною площею 3,7204 га, кадастровий номер :00:003:0120, яка розташована на території Великорублівської (Ковалевської) сільської ради Полтавського району Полтавської області, шляхом витребування її від ПСП «Святослав» та повернення даної земельної ділянки власнику ОСОБА_1 .

Вирішено питання розподілу судових витрат. Стягнуто з ПСП «Святослав» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 14 968,96 грн.

Покладено на відповідача ПСП «Святослав» понесені позивачем у справі витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що спірна земельна ділянка позивача знаходиться у користуванні відповідача без встановлених законом/договором підстав, а тому власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Не погодившись з рішенням суду, представник ПСП «Святослав» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом не оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу та достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, а тому безпідставно та неправильно встановлено факт відсутності права оренди у орендаря без встановлених законом підстав.

Вказує, що державну реєстрацію права оренди земельної ділянки зареєстровано 14.02.2017, станом на день ухвалення рішення такий запис не вилучено з Державного реєстру речових прав.

Зазначає, що відлік строку дії договору оренди почався саме з 25.01.2008, автоматична пролонгація договору здійснювалася кожні 7 років, при цьому позивачем не подавалися заперечення чи претензії щодо продовження строку дії договору. Відтак, строк дії договору оренди закінчиться 25.01.2029.

Наголошує, що сторони при укладенні договору досягли згоди щодо усіх його істотних умов, зокрема визначили порядок та умови поновлення договору, а тому відповідач є законним користувачем земельної ділянки та має право нею користуватися до закінчення строку дії договору до 25.01.2029.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Сідько С. І. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 13 вересня 2007 року між ПСП «Святослав» та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, за умовами якого орендар передав, а орендодавець прийняв в оренду земельну ділянку загальною площею 3,72 га, що знаходиться на території Ковалевської сільської ради Котелевського району Полтавської області, строком на десять років та сплатою орендної плати в розмірі 2% у натуральній формі.

Згідно пункту 4.3 Договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Згідно акту приймання передачі об`єкта (земельної ділянки) в оренду від 13.09.2007 дана земельна ділянка передана орендарю ПСП «Святослав.

Вказаний договір оренди зареєстрований у Котелевському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25 січня 2008 року за № 58.

Позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2009, виданого державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори Ковпак В. І. за реєстровим № 2589, набув право власності на вказану земельну ділянку площею 3,72 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території Ковалевської сільської ради Котелевського району Полтавської області та належала ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 224083.

06.10.2015 між ПСП «Святослав» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до договору оренди землі від 13.09.2007 відповідно до якої сторони домовились внести зміни до договору оренди землі, виклавши його у новій редакції.

Згідно пункту 2, 4, 8 нової редакції Договору оренди земельної ділянки № 150 від 06.10.2015 предметом оренди є земельна ділянка загальною площею 3,72 га, кадастровий номер :00:003:0120.

Договір укладено на 7 років з правом пролонгації. Після закінчення строку договору орендар має право поновлення на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У разі відсутності повідомлення орендаря і письмових заперечень орендодавця щодо продовження строку дії договору, строк дії дійсного договору підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно пункту 43 договір набирає чинності після підписання сторонами строком на 7 (сім) років.

Цього ж дня сторони підписали акт визначення меж земельної ділянки.

Державна реєстрація права оренди земельної ділянки на підставі вказаної додаткової угоди здійснена 14.02.2017 державним реєстратором КП «Реєстраційна служба» Оржицької районної ради Полтавської області Казаком М. В., номер запису про інше речове право 19077261, строк дії 7 (сім) років, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 17.02.2017 за № 80656890.

10.07.2023 позивач ОСОБА_1 направив на адресу ПСП «Святослав» лист-повідомлення, в якому повідомив, що строк дії договору оренди землі від 13.09.2007 закінчується 14.02.2024, що відповідно до пункту 37 договору є підставою для його припинення. Заявив, що він не бажає поновлювати дію договору і має намір самостійно обробляти земельну ділянку, просив направити на його адресу підписаний орендарем акт прийому-передачі земельної ділянки площею 3,7204 га, кадастровий номер :00:003:0120.

У відповідь на вказаний лист ПСП «Святослав» 14.08.2023 листом за № 112 повідомило орендодавця про те, що керуючись умовами Додаткової угоди від 06.10.2015 до договору оренди землі від 13.09.2007 ОСОБА_1 , як орендодавець, мав надати письмові заперечення щодо продовження строку дії договору у термін до 25.01.2022, а тому лист-повідомлення надано ним із пропуском та порушенням передбачених строків договором, у зв`язку з чим строк дії дійсного договору поновлено на той самий строк автоматично. Строк дії договору оренди землі від 13.09.2007 закінчиться 25.01.2029. Станом на 14.08.2023 ПСП «Святослав» на законних підставах користується земельною ділянкою, яка передана в оренду.

05.09.2023 ОСОБА_1 направив ПСП «Святослав» претензію про небажання поновлювати дію договору оренди землі, на яку ПСП «Святослав» надав відповідь за вих. №0111/14 від 01.11.2023 про законність підстав користування земельною ділянкою позивача, що перебуває в оренді.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач не реалізував своє право на поновлення договору оренди землі та не підтвердив факт поновлення договору у порядку, встановленому статтею 33 Закону України «Про оренду землі» та пункту 8 нової редакції договору оренди землі, тому спірна земельна ділянка знаходиться у користуванні відповідача без достатніх правових підстав та порушене право позивача на володіння та користування власним майном підлягає судовому захисту.

Згідно приписів частини першої статті 4 ЦПК України, яка регламентує право на звернення до суду за захистом, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на судовий захист свого майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом статті 41 Конституції України, статей 317, 319, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, та є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до положень статті 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Частиною другою статті 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Такий захист здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, а також відшкодування заподіяних збитків.

Нормами статей 2, 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимоги і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 33 Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» у редакції, що діяла на час укладення між сторонами договору оренди земельної ділянки № 150 від 06.10.2015, було передбачено право орендаря на поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, за умов відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. У такому разі вимагалось обов`язкове укладення у місячний строк додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Законом України від 5 грудня 2019 року № 340-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», що набрав чинності 16.01.2020, Закон України «Про оренду землі» було доповнено статтею 32-2, якою встановлено, що поновлення договорів оренди землі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 126-1 Земельного кодексу України.

За змістом приписів статті 126-1 ЗК України можливість поновлення договору оренди землі щодо земельних ділянок приватної власності має бути чітко передбачена у цьому договорі та підпорядкована низці умов. За наявності у договорі оренди землі умови щодо його поновлення після закінчення строку, на який його уклали сторони, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах без вчинення сторонами письмового правочину про його поновлення. Таке можливе у разі відсутності заяви однієї зі сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору оренди землі може подати сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору, не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору.

При цьому, правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення (абзац четвертий розділу IX «Перехідні положення» Закону№ 161-XIV у редакції Закону № 340-IX).

У справі, що переглядається апеляційним судом, сторони погодили порядок поновлення договору оренди землі, який передбачає обов`язок орендаря не пізніше, ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору, направити орендодавцеві письмове повідомлення про намір продовжити дію договору. Відсутність такого повідомлення та письмових заперечень з боку орендодавця щодо продовження строку дії договору пов`язується із правилами, встановленими статтею 33 Закону «Про оренду землі» у чинній на момент укладення договору редакції, щодо обов`язкового укладення додаткової угоди до договору оренди землі, яка має відповідати вимогам статті 14 цього Закону та статті 207 ЦК України щодо письмово форми такого договору.

Проте, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів направлення орендарем - ПСП «Святослав» письмового повідомлення орендодавцю - ОСОБА_1 про продовження дії договору оренди землі, а також доказів укладення між сторонами додаткової угоди до договору оренди землі щодо строку його дії, тому доводи апеляційної скарги представника відповідача про продовження договору до 25.01.2029 є безпідставними.

Обставини та доводи, на які посилається апелянт, обґрунтовуючи свої вимоги, не відповідають умовам укладеного між сторонами договору та нормам права, які регулюють порядок поновлення договору оренди землі, що діяли на момент його укладення, і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції з достатньо повнотою встановив фактичні обставини справи та вірно визначив характер спірних правовідносин сторін, відповідно до яких правильно застосував норми матеріального права та не допустив порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відповідача - без задоволення.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Святослав» - залишити без задоволення.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді Г. Л. Карпушин

О. В. Чумак