Справа № 302/312/25
Номер рядка звіту 59
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2025 селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П.,

з участю секретаря судового засідання Липей В.В.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рішко С.І., до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачки

03.03.2025 представник позивачки адвокат Рішко С.І. в інтересах ОСОБА_1 подав суду вищенаведений позов, який обґрунтовано таким. Позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шлюб між якими було зареєстровано 22.02.1990 року. ОСОБА_2 згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії IІІ-ЗК №022203, виданого 25.02.2003 року Міжгірською селищною радою належала земельна ділянка загальною площею 0,1638 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована в урочищі «Горбляний» на території Міжгірської селищної ради Хустського (раніше Міжгірського) району Закарпатської області. Батько позивачки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 , 1964 р.н., був постійним мешканцем смт.Міжгір`я і на день смерті був зареєстрований по АДРЕСА_1 , однак фактично проживав по АДРЕСА_2 , де з ним проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 , 1963 р.н., - дружина померлого; ОСОБА_1 , 1990 р.н., - донька померлого. Станом на 04.02.2017 року у житловому будинку по АДРЕСА_1 ніхто не проживав. На випадок своєї смерті ОСОБА_1 заповітів не складав, спадкові справи до його майна не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Мати позивачки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 , 1963 р.н., була постійною мешканкою АДРЕСА_2 . Разом з нею на день її смерті в даному будинку проживала та була зареєстрована її донька ОСОБА_1 , 1990 р.н. На випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповітів не складала. 03 червня 2024 року позивачка як спадкоємець першої черги за законом звернулася до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. із заявою про прийняття спадщини до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 . Цього ж дня приватним нотаріусом було зареєстровано спадкову справу №68/2024 (реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 72523959). Після смерті матері позивачка виявила, що оригінал Держакта №022203 було втрачено. 21 червня 2024 року в інтересах позивачки її представник звернувся до ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області із запитом на отримання копії Держакта №022203 та технічної справи по його виготовленню. 27 лютого 2025 року в інтересах позивачки в рамках спадкової справи №68/2024 її представник звернувся до приватного нотаріуса Хустського РНО Закарпатської області Дунаєва Ю.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належала померлому ОСОБА_1 згідно Держакта №022203. Як було встановлено нотаріусом, позивачка прийняла спадщину за майном її померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 матері, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову у від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, рішення суду щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлої ОСОБА_4 до приватного нотаріуса не надходили. Постановою від 27.02.2025 року №48/02-31 приватний нотаріус Дунаєв Ю.М. відмовив позивачі у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку зазначену в Держакті №022203 по причині відсутності у позивачки оригіналу цього правовстановлюючого документа, відсутності інформації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про зареєстроване право власності щодо земельної ділянки, відсутності витягів з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно, а також відсутності доказів родинних відносин між позивачкою та померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 та відсутністю спільної реєстрації місця проживання позивачки та її матері ОСОБА_4 разом із ОСОБА_1 на день його смерті. Також нотаріусом було встановлено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану при реєстрації народження позивачки її батьком зазначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , замість правильної дати народження батька, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи вищенаведене, позивачка просить визнати факт родинних відносин між фізичними особами, а саме встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був її батьком та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1638 га, розташовану в урочищі «Горбляний» на території Міжгірської селищної ради Хустського (раніше Міжгірського) району Закарпатської області, у порядку спадкування за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Винесені в справі процесуальні рішення

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.03.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Позиції сторін за змістом процесуальних заяв

Позивачка та її представник Рішко С.І. на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилися, однак останній подав суду заяву про розгляд справи за його та позивачки відсутності з позицією підтримки позову.

Відповідач, Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області, в особі представника на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилася, проте подала суду заяву, в якій зазначила, що просить справу розглянути без участі представника ради з позицією визнання позову.

Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 задовольнити, виходячи з такого.

Встановлені судом обставини

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 в смт.Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про народження Міжгірським райвідділом ЗАГС Закарпатської області зроблено запис №158, у сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

Батько позивачки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт.Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області у віці 52 років, про що 06.02.2017 року Міжгірським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області складено відповідний актовий запис №16, що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .

Згідно з довідкою від 28.05.2024 №16-08/756, яка видана виконкомом Міжгірської селищної ради, у будинку АДРЕСА_2 , проживав ОСОБА_2 , 1964 р.н., який був зареєстрований у АДРЕСА_1 ; разом з ОСОБА_1 на день його смерті проживали : ОСОБА_4 , 1963 р.н., - дружина померлого; ОСОБА_1 , 1990 р.н., - донька померлого.

Згідно з довідкою Міжгірської селищної ради №16-08/953 від 07.08.2024 року станом на день смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , у житловому будинку по АДРЕСА_1 , де був зареєстрований померлий, ніхто не проживав.

На випадок своєї смерті померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіту не залишив, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №80028062 від 10.02.2025 року.

Спадкові справи за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 10.02.2025 року №80028244.

Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №022203 від 25.02.2003 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 383№1375, ОСОБА_2 , мешканцю АДРЕСА_2 , на підставі рішення 25 сесії 23 скликання Міжгірської селищної ради народних депутатів від 09.10.2001 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1638 га, яка знаходиться в ур. «Горбляний» та передана для ведення особистого селянського господарства.

2002 року Міжгірською філією Ужгородського районного центру Державного земельного кадастру було розроблено технічну справу по виготовленню Державного акта на право приватної власності серії ІІІ-ЗК №022203.

Мати позивачки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в селищі міського типу Міжгір`я Хустського району Закарпатської області у віці 60 років, про що 15.05.2024 року Міжгірським відділом ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис №120, що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .

Згідно з довідкою від 29.05.2024 №16-08/763, яка видана виконкомом Міжгірської селищної ради, у будинку АДРЕСА_2 , проживала ОСОБА_4 , 1963 р.н., разом з нею на день її смерті проживала : ОСОБА_1 , 1990 р.н., - донька померлої.

Відповідно до витягу №20458/21-05.2024, який виданий ЦНАП Міжгірської селищної ради, місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з 01.04.2016 року по 29.05.2024 року зареєстровано або було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

На випадок своєї смерті померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 заповіту не залишила, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №77184031 від 03.06.2024 року.

03.06.2024 року приватним нотаріусом Хустського РНО Закарпатської області Дунаєвим Ю.М. зареєстровано спадкову справу №72523959 (номер у нотаріуса 68/2024) до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №77186171 від 03.06.2021.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Хустського РНО Закарпатської області Дунаєва Ю.М. від 27.02.2025 року №48/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 на земельну ділянку чи її частку, площею 0,1638 га, яка розташована на території Міжгірської селищної ради Закарпатської області, оскільки на це спадкове майно відсутній оригінал Держакта, не встановлено факт прийняття спадщини померлою ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за померлим ОСОБА_1 (їх місце реєстрації проживання є відмінним від місця реєстрації проживання померлого ОСОБА_1 ) та неможливості встановлення родинних стосунків померлого ОСОБА_1 з ОСОБА_1 (за даними Державного реєстру актів цивільного стану при реєстрації народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьком дитини зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ).

Листом від 01.07.2024 року №29-7-0.31-3294/2-24 Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області надіслало представнику позивачки належним чином завірені копії Держакта серії ІІІ-ЗК №022203 від 25.02.2003 року та технічної справи по його виготовленню.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Щодо встановлення факту родинних відносин між позивачкою та померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст.293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо (п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Однією з підстав для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка зазначена у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.02.2025 року №48/02-31 є неможливість встановити родинних відносин між померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та позивачкою, адже за даними Державного реєстру актів цивільного стану при реєстрації народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьком дитини зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Судом встановлено, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 в смт.Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про народження Міжгірським райвідділом ЗАГС Закарпатської області зроблено запис №158, у сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

Таким чином, для реалізації позивачкою свого права на спадщину вона не може в іншому порядку, аніж звернутися до суду, встановити родинні відносини між нею та ОСОБА_1 .

Щодо визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування

Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до норм ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтею 1223 ЦК України передбачено:

- право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

- У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

- Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

На підставі ч.3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . До його спадкового майна, зокрема входила земельна ділянка площею 0,1638 га, яка знаходиться в ур. «Горбляний» та передана для ведення особистого селянського господарства. На випадок своєї смерті померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіту не залишив. Спадщину за майном померлого у рівних частках прийняли ОСОБА_4 та позивачка шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . Спадщину до майна померлої ОСОБА_4 прийняла ОСОБА_1 шляхом подання заяви про прийняття спадщини, ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався. Проте приватним нотаріусом Маркович В.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 на земельну ділянку чи її частку, площею 0,1638 га, яка розташована на території Міжгірської селищної ради Закарпатської області, у тому числі у зв`язку з відсутністю оригіналу Держакта.

Такі дії нотаріуса відповідають підпунктам 4.16, 4.19 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5), згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину і ця постанова унеможливлює оформлення нею спадщини у позасудовому порядку.

За вищенаведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному обсязі, при цьому визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Розподіл судових витрат

Суд враховує те, що позивачкою сплачений судовий збір у сумі 1816 грн 80 коп та ту обставину, що відповідач визнав позов до розгляду справи по суті.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вищенаведене, позивачці слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить грошову суму 908 грн 40 коп.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265, 273, 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт.Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, про що 06.02.2017 року Міжгірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було зроблено відповідний актовий запис №16, був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 27.02.2007 року Міжгірським РВ УМВС України в Закарпатській області, РНОКПП НОМЕР_6 , уродженки смт.Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, актовий запис про народження якої було зроблено 30 жовтня 1990 року Міжгірським районним відділом ЗАГС Закарпатської області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на земельну ділянку площею 0,1638 га, розташовану в урочищі «Горбляний» на території Міжгірської селищної ради Хустського (раніше Міжгірського) району Закарпатської області, призначену для ведення особистого селянського господарства, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІIІ-ЗК №022203, виданого 25.02.2003 року Міжгірською селищною радою Міжгірського району Закарпатської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 383№1375, у порядку спадкування за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить суму 908 грн 40 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Рішення складено 19.03.2025.

Суддя: В. П. Кривка