"17" березня 2025 р. Справа № 363/6509/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Дьоміної О.П., секретаря судових засідань Ходасевич Д.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгорода клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом АТ «ТАСКОМБАК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою-договором за №002/12646008-SР від 22.11.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

Представником позивача АТ «ТАКСОМБАНК» Гуртовою К.В. 16.12.2024 року подано до Вишгородського районного суду Київської області вказану позовну заяву.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 04.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10 год. 30 хв. 17.03.2025 року.

11.03.2025 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у зв`язку з його перебуванням у складі формувань Збройних Сил України, які безпосередньо приймають участь у відсічі збройної агресії проти України з боку рф, а саме перебування на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 Національної Гвардії України, починаючи з 20.09.2024 року по теперішній час. На підтвердження вказаної інформації до клопотання долучено копію довідки за №4535 від 18.10.2024 року, копію службового посвідчення та копію наказу за №276 від 20.09.2024 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, при цьому в прохальній частині позовної заяви розгляд справи просив проводити за відсутності представника банку.

Відповідач в судове засідання не з`явився, при цьому в поданому клопотанні від 11.03.2025 року розгляд клопотання про зупинення провадження у справі просив проводити за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, необхідні для прийняття відповідного рішення, суд прийшов до наступного висновку:

Зупинення провадження по справі - це врегульоване законом й оформлене ухвалою суду тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, викликане наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розгляду справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Зупинення провадження у справі не повинно призводити до необґрунтованого затягування розгляду справи та поставлення учасників справи в стан невизначеності.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями ст. 251, ст. 252 ЦПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний або ж має право зупинити провадження у справі.

У заяві про зупинення провадження відповідач посилається на положення п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та вказує, що він перебуває у складі формувань Збройних Сил України, які безпосередньо приймають участь у відсічі збройної агресії проти України з боку рф, а саме перебування на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 Національної Гвардії України, починаючи з 20.09.2024 року по теперішній час.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналіз п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України свідчить про те, що вказана норма покладає на суд імперативний обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони у складі ЗСУ або інших військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення АТО. За такого формулювання процесуального закону суд обмежений у методах для вирішення балансу інтересів при зупиненні провадження, зокрема, і у сімейних справах, де однією зі сторін є військовослужбовець. З огляду на те, що воєнний стан запроваджено на всій території України, за наявності інформації, що учасник справи мобілізований і це підтверджено належними доказами, суди всіх інстанцій зупиняють провадження у справах.

Якщо учасник справи служить у ЗСУ, надає відповідні докази та клопоче про зупинення провадження у справі з цих підстав, у суду немає дискреції відмовити в задоволенні такого клопотання. За правилами п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд вправі відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження на підставі вказаного пункту лише за умови недоведеності факту перебування заявника у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення АТО.

Так, Указом Президента України за №1153/2008 від 10.12.2008 року затверджено Порядок про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до п. 12 зазначеного Порядку - встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, призупинення військової служби або звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, переведення військовослужбовців строкової військової служби на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, оформлюється письмовими наказами по стройовій частині. Також наказами по стройовій частині в особливий період оформлюється продовження військової служби та дії контракту понад встановлені строки до термінів, визначених ч. 9 ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Результат аналізу п. 12 вказаного Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

З урахуванням наведеного, суд робить висновок про те, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є наказ по особовому складу щодо заявника, виданий, відповідно до п. 12 вказаного Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29.03. 2023 року у справі за №756/3462/20, від 16.11.2023 року справі за №756/13371/20, від 14.02.2024 року у справі за №466/8799/22.

На підтвердження зазначеної в клопотанні інформації до клопотання ОСОБА_1 долучено: довідку за №4535 видану 18.10.2024 року, видану начальником відділення кадрової роботи військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 , згідно якої ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 29.09.2024 року по теперішній час; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) за №276 від 20.09.2024 року, яким солдата запасу - ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом відповідно до наказу командира військової частини від 29.09.2024 року за №62 о/с на 3 роки з 20.09.2024 року по 19.09.2027 рік і призначено на посаду водія-електрика 1-го відділення штабних машин взводу штабних машин польового центру зв`язку вузла І категорії; копію службового посвідчення ОСОБА_1 серії НГ за №097182 від 02.10.2024 року щодо перебування ОСОБА_1 на військовій службі в Національній гвардії України.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції - кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на розгляд справи упродовж розумного строку, закріплене в п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. При цьому Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Водночас ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що право на доступ до правосуддя, закріплене у ст. 6 Конвенції, не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21.12.2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», рішення від 28.05.1985 року у справі «Ашінгдейн проти Великої Британії», рішення від 30.05.2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються і передбачають усталений порядок їх застосування. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (п. 47 рішення Європейського суду з прав людини від 21.10.2010 року у справі «Дія 97» проти України», заява за №19164/04). Тобто, принцип правової визначеності передбачає зрозумілість, прогнозованість та усталений порядок застосування процесуальних норм.

У даному випадку норми процесуального права, зокрема п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, які покладають на суд безумовний обов`язок зупинити провадження у справі у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, є чіткими та прогнозованими в частині того, що вони встановлюють неможливість вирішення спору у відношенні сторони, яка перебуває у складі ЗСУ під час воєнного стану, а тому позивач не вправі мати законних очікувань з приводу розгляду та вирішення справи за такої обставини.

Розгляд справи у відношенні сторони, яка перебуває у складі Збройних Сил України в період воєнного стану з порушенням приписів процесуального закону та за підстав, які не видаються переконливими, буде порушувати законні права та інтереси такої сторони і суперечити принципу юридичної визначеності (рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України», п. 53 рішення ЄСПЛ від 29.10.2015 року у справі «Устименко проти України»).

Суд звертає увагу на те, що ст. 6 Конвенції гарантує справедливий судовий розгляд не тільки позивачу, а й іншій стороні - відповідачу, в тому числі при вирішенні питання щодо його перебування у складі Збройних Сил України.

За таких обставин постановлення судом ухвали про зупинення провадження у справі на час перебування відповідача на військовій службі, ґрунтується на законі та переслідує легітимну мету, а також має розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами і поставленою метою та не суперечить принципу юридичної визначеності.

Стаття 253 ч. 1 ЦПК України (строки на якій зупиняється провадження у справі) зазначає, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦПК України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, тобто, до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені у воєнний стан, ОСОБА_1 (або його представник) зобов`язаний повідомити про це суд.

За таких обставин, суд вважає за необхідне клопотання відповідача ОСОБА_1 задовольнити та зупинити провадження у даній справі до припинення перебування відповідача у складі ЗСУ.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 251, 253, 258 - 261, 293 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі - задовольнити.

Зупинити провадження у справі за №363/6509/24 (провадження за №2/363/2813/24) за позовом АТ «ТАСКОМБАК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою-договором за №002/12646008-SР від 22.11.2021 року на підставі ст. 251 ч. 1 п. 2 ЦПК України, до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, або ж до припинення воєнного стану на території України.

Після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, зобов`язати відповідача ОСОБА_1 невідкладно повідомити про це суд.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Головуюча суддя Дьоміна О.П.