єдиний унікальний номер справи 546/239/25
номер провадження 2-о/546/16/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Лівер І.В., розглянувши заяву судді Лівер І.В. про самовідвід у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , про встановлення відсутності юридичного факту державної реєстрації розірвання шлюбу, заінтересована особа Новосанжарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

УСТАНОВИВ:

До Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 , про встановлення відсутності юридичного факту державної реєстрації розірвання шлюбу, заінтересована особа Новосанжарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 17.03.2025, справу розподілено на суддю Зіненка Ю.В.

17 березня 2025 року суддею Зіненком Ю.В. було заявлено самовідвід у справі № 546/239/25, який було задоволено ухвалою від 17.03.2025.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2025, вказану справу було розподілено на суддю Романенко О.О.

18 березня 2025 року суддею Романенко О.О. було заявлено самовідвід у справі № 546/239/25, який було задоволено ухвалою від 18.03.2025.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2025, вказану справу було розподілено на суддю І.В. Лівер.

19 березня 2025 року суддею І.В. Лівер заявлено самовідвід, з наступних підстав.

Так, ОСОБА_1 неодноразово висловлювала недовіру суддям Решетилівського районного суду Полтавської області під час розгляду справ та скаржилася на дії суддів в різні інстанції.

Систематичність дій ОСОБА_1 щодо висловлення недовіри суддям Решетилівського районного суду Полтавської області, з підстав її особистого сприйняття процесуальних дій суддів, які на її думку викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів Решетилівського районного суду Полтавської області, свідчать про її сталу позицію щодо її особистої недовіри суддям.

Крім того, донькою заявниці ОСОБА_2 так і самою заявницею ОСОБА_1 неодноразово подавалися позовні заяви до відповідача - Решетилівського районного суду Полтавської області щодо стягнення моральної шкоди, як в порядку цивільного судочинства, так і в порядку адміністративного судочинства. У зазначених справах ОСОБА_2 до участі у їх розгляді залучалася ОСОБА_1 .

Також, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ініціювали порушення кримінальних проваджень щодо вчинення кримінальних правопорушень апаратом Решетилівського районного суду Полтавської області. Досудові розслідування розпочаті на підставі ухвал слідчих суддів, постановлених у період з 2023 року. У межах зазначених кримінальних проваджень вчиняються слідчі дії.

Крім цього, в провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває цивільна справа № 554/6890/24 за позовом ОСОБА_2 до Держави України в особі Новосанжарського районного суду Полтавської області, в особі Полтавського районного суду Полтавської області, в особі Решетилівського районного суду Полтавської області, в особі Державної Казначейської Служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_1 , про стягнення моральної шкоди. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 08.07.2024 відкрито провадження у цивільній справі № 554/6890/24. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07.08.2024 закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. Станом на 19 березня 2025 року (відомості з ЄДРСР) розгляд справи по суті не завершений.

Незважаючи на те, що немає підстав сумніватися в особистій суб`єктивній неупередженості судді Решетилівського районного суду Полтавської області І.В. Лівер, проте зв`язок Решетилівського районного суду Полтавської області, як органу в цілому з однією зі сторін в ініційованих заявницею ОСОБА_1 та її донькою ОСОБА_2 інших провадженнях, а також стала позиції ОСОБА_1 про висловлення недовіри суддям Решетилівського районного суду Полтавської області, може викликати законні побоювання у заявника та стороннього спостерігача щодо неупередженості судді, а також структурної відсутності безсторонності конкретного суду в цілому.

Випадки структурної відсутності безсторонності конкретного суду в цілому зазначені у справі «Боян Господінов проти Болгарії» (Boyan Gospodinov v. Bulgaria, §§ 54- 60, заява № 28417/07), яка розглянута ЄСПЛ 05.04.2018, в якій ЄСПЛ констатував, що кримінальний суд, який судив заявника в кримінальному провадженні, одночасно був відповідачем в окремому цивільному провадженні щодо завданої шкоди, розпочатому заявником. Так, у цьому рішенні ЄСПЛ зазначив, що ця справа не порушує жодних питань щодо суб`єктивної неупередженості, тому ЄСПЛ розглядав питання про неупередженість суддів у кримінальних справах у цій справі в світлі об`єктивної перевірки. ЄСПЛ виснував, що «…. незважаючи на те, що немає підстав сумніватися в особистій неупередженості суддів у кримінальних справах Окружного суду міста Стара Загора їхній професійний зв`язок з однією зі сторін одночасно триваючого цивільного провадження могли викликали законні побоювання у заявника щодо об`єктивної неупередженості суддів. Крім того, згідно з бюджетними правилами, що мають відношення до цієї справи, будь-яка компенсація, присуджена заявнику в разі успіху його позову про відшкодування шкоди, була б виплачена з бюджету обласного суду міста Стара Загора. Незважаючи на те, що не було встановлено, що цей факт будь-яким чином вплинув на особисту ситуацію суддів суду, він міг законно посилити сумніви заявника. Суд також зазначає, що національне законодавство вимагало від суддів відмовитися від кримінальної справи, якщо були будь-які сумніви щодо їх неупередженості. Зокрема, згідно зі статтею 25 § 9 редакції КПК, чинної на той час, судді могли відмовитися від розгляду справи на підставі будь-якої обставини, яка потенційно може викликати сумнів щодо їх неупередженості, навіть у випадках, прямо не згаданих у цій статті. Національне законодавство також передбачало механізм передачі кримінальної справи до іншого суду того самого рівня юрисдикції, якщо компетентний суд не міг сформувати судовий склад через відвід усіх його суддів. Викладених вище міркувань достатньо, щоб дозволити Суду дійти висновку про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції на тій підставі, що друга кримінальна справа проти заявника не була розглянута безстороннім судом. …» (пункти 54-57, 60).

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; судом створено достатні гарантії для усунення підставі навіть потенційної можливості побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Подібні правові висновки висловлені у постанові ОП КЦС ВС від 09.12.2024 у справі № 705/4763/22, у якій надавалася оцінка діям суддів апеляційного суду щодо невжиття заходів для заявлення суддями самовідводу з огляду на те, що суд апеляційної інстанції має правовий статус учасника в іншій справі, і підставою позовних вимог є дії суду, як органу державної судової влади.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є довіра до суду.

З огляду на норми міжнародного законодавства та положення ЦПК України, враховуючи те, що вказані обставини можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді по справі, як з боку заявниці ОСОБА_1 , так і з боку стороннього спостерігача, суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Лівер І.В. заявила самовідвід на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що заява судді Лівер І.В. про самовідвід підлягає задоволенню з підстав викладених у даній заяві. Справу необхідно передати до канцелярії суду для повторного розподілу за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36-41, 258-260, 261, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Лівер Інни Володимирівни про самовідвід у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , про встановлення відсутності юридичного факту державної реєстрації розірвання шлюбу, заінтересована особа Новосанжарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

Цивільну справу № 546/239/25, провадження № 2-о/546/16/25 за заявою ОСОБА_1 , про встановлення відсутності юридичного факту державної реєстрації розірвання шлюбу, заінтересована особа Новосанжарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції передати до канцелярії суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу справи в порядку, передбаченому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19.03.2025.

Суддя І.В. Лівер