ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/2374/23 Номер провадження 22-з/814/56/25 Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
17 березня 2025 року м. Полтава
Додатковим «рішенням» (у порушення приписів ст.381 ЦПК України) Полтавського апеляційного суду від 17 березня 2025 року в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий суддя - Лобов О.А., судді:, Триголов В.М., Дорош А.І., задоволена заява Полтавської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення: повернуто Полтавській обласній прокуратурі з державного бюджету судовий з бір, сплачений при подачі апеляційної скарги у розмірі 1 610 грн 40 коп.
Обставини справи.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 19 серпня 2024 року апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури задоволено.
Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 09 листопада 2024 року скасовано.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Лохвицької міської ради Полтавської області про поновлення договору оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення оренди землі - закрито.

Роз`яснено ОСОБА_1 право звернутися до суду із позовом за правилами господарського судочинства.

Роз`яснено ОСОБА_1 право подати Полтавському апеляційному суду упродовж десяти днів від дня отримання копії цієї постанови заяву про передачу справи для розгляду за підсудністю до Господарського суду Полтавської області.

20 січня 2025 року до апеляційного суду надійшла заява Полтавської обласної прокуратури про ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Полтавської обласної прокуратури 1 610,40 грн понесених витрат зі сплати судового збору.

В обґрунтування заяви вказано, що апеляційним судом при винесенні постанови не вирішено питання розподілу судових витрат.

Предметом розгляду колегією суддів у цій справі є вимога прокурора про стягнення із позивача по справі ОСОБА_1 на користь Полтавської обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

З ухваленим колегією суддів рішенням я погодитися не можу з огляду на такі мотиви.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом є однією із засад судочинства. Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства.

У відповідності із ст.56 ЦПК України прокурор є одним із учасників цивільного процесу з відповідними правами та обов?язками, який не має будь-яких переваг над іншими учасниками справи.

Статтею 13 Цивільного процесуального Кодексу закріплений принцип диспозитивності цивільного судочинства, який полягає у тому, що суд здійснює розгляд справи не інакше як за зверненням особи, у тому числі і прокурора, у межах заявлених вимог.

Цивільним процесуальним Кодексом України встановлені (передбачені) тільки два випадки, коли суд вправі ухвалити рішення про стягнення судових витрат з однієї сторони на користь іншої:

вирішення спору по суті (ст.141 ЦПК України)

у разі закриття провадження у справі судові витрати можуть бути стягнуті на користь відповідача з позивача, якщо будуть встановлені обставини, що свідчать про необгрунтовані дії позивача (ч.5 ст.142 ЦПК України).

Тобто у цих випадках суд вправі ухвалити рішення в порядку ст.270 ЦПК України, якщо зазначені питання не були вирішені судом під час вирішення спору по суті.

Порядок вирішення судом питання про повернення судового збору у разі закриття провадження встановлений ЗУ «Про судовий збір» (п.5 ч.1 ст.7), згідно якого учасник справи подає до суду клопотання про повернення судового збору і суд за результатами розгляду такого клопотання постановляє ухвалу про повернення судового збору.

Колегія суддів наведене проігнорувала, у судовому засіданні не намагалася з?ясувати у прокурора, які ж існують передбачені законом підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення із позивача судового збору, сплаченого прокурором за подання апеляційної скарги, і що заважає прокурору подати суду клопотання про повернення сплаченого судового збору в порядку, передбаченому ЗУ «Про судовий збір».

На моє переконання колегія суддів, намагаючись догодити Полтавській обласній прокуратурі, порушила як встановлений законом порядок вирішення питання про повернення судового збору, так і принципи цивільного судочинства - диспозитівність і рівність учасників судового процесу перед законом і судом, адже колегія суддів самостійно за своєю ініціативою змінила зміст поданої прокурором заяви, тобто підстави і предмет вимоги, і не розглянула по суті доводи і вимоги прокурора, викладені у заяві про ухвалення додаткового рішення.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.А. Лобов