Провадження № 22-ц/4808/306/25
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Б. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Баркова В.М., Пнівчук О.В.,

секретаря: Шемрай Н.Б.,

з участю представника особи, яка подала апеляційну скаргу, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській, Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) Гриньків І.М., представника відповідача Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» адвоката Кирдана А.В., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кантор А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській, Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) про визнання права власності на транспортний засіб, за апеляційною скаргою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Атаманюком Б.М. 16 грудня 2024 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, повний текст якого складено 20 грудня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (далі АТ КБ «Приват Банк»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській, Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) про визнання права власності на транспортний засіб.

В обґрунтування зазначено, що 18 листопада 2019 року між АТ КБ «Приват Банк» та ним укладено договір фінансового лізингу №1FIDA100000507. Предметом зазначеного договору, згідно Додатку №1 до договору фінансового лізингу (специфікації), є транспортний засіб, а саме автомобіль марки "Ford Escape", 2014 року випуску, ціна якого визначена у розмірі 317 000,00 грн. Строк договору лізингу 60 місяців.

09.05.2024 року між лізингодавцем та лізингоодержувачем складено акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, яким підтверджено, що всі зобов`язання сторін відповідно до договору було належним чином виконано, претензій стосовно договору та зобов`язань за ним сторони не мають.

09.05.2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» видано наказ про проведення перереєстрації транспортного засобу марки "Ford Escape", 2014 року випуску, номер кузов (шасі) VIN НОМЕР_1 , знято зазначений автомобіль з балансу банку для подальшої перереєстрації на ОСОБА_1 та доручено здійснити перереєстрацію.

Відповідно до повідомлення АТ КБ «Приват Банк» від 14.05.2024 року він (позивач) повністю виконав зобов`язання по погашенню за договором лізингу від 18.11.2019 року №1FIDA100000507.

Цього ж дня (09 травня 2024 року) він звернувся до Головного сервісного центру МВС Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській, Закарпатській областях ТЦС МВС №2641 (Філія ГСЦ МВС) з метою реєстрації транспортного засобу, автомобіля.

Відповіддю ТЦС МВС №2641 №31/28/1/2641 йому відмовлено у перереєстрації транспортного засобу у зв`язку з тим, що АТ КБ «Приват Банк» значиться в Єдиному реєстрі боржників.

Вважає, що виконав усі умови договору лізингу, предметом якого є транспортний засіб, а саме автомобіль марки "Ford Escape", 2014 року випуску, але виключно у зв`язку з тим, що юридична особа лізингодавець знаходиться в Єдиному реєстрі боржників, не може оформити право власності на рухоме майно.

Також зазначив, що добросовісно володіє автомобілем, відкрито, безперервно здійснює обслуговування транспортного засобу, а інші особи не заявляють вимог щодо повернення вказаного рухомого майна.

Просив визнати за ним право власності на автомобіль марки "Ford Escape", 2014 року випуску, номер кузов (шасі) VIN НОМЕР_1 (а.с.1-4).

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2024 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки "Ford Escape", 2014 року випуску, номер кузов (шасі) VIN НОМЕР_1 . Стягнуто з АТ КБ «Приват Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок (а.с.129-136).

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказав, що Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях є відокремленим структурним підрозділом Головного сервісного центру МВС, утвореним на правах філії без статусу юридичної особи.

Зазначає, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків: перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням; транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому статтею 61 Закону України Про виконавче провадження; транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України Про виконавче провадження; транспортний засіб придбано в порядку, установленому статтею 30 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень; транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 985.

Відповідно до Єдиного державного реєстру МВС автомобіль марки "Ford Escape", 2014 року випуску, зареєстровано за АТ КБ «Приватбанк». Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників АТ КБ «Приватбанк» є боржником.

В силу приписів законодавства, перереєстрація автомобіля з ОСОБА_1 на АТ КБ «Приватбанк» до виключення статусу «Боржник» АТ КБ «Приватбанк» з Єдиного реєстру боржників є неможлива.

Щодо порушення норм процесуального права, зазначено таке.

Позовом про визнання права власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Необхідність у даному способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними.

В даному випадку АТ КБ «Приватбанк» не оспорює право власності позивача ОСОБА_1 та по суті визнає його, що підтверджується документами, які надано позивачу для перереєстрації автомобіля на його ім`я.

Право власності на автомобіль ОСОБА_1 набуто за договором фінансового лізингу та актом приймання-передачі, що доводить відсутність предмету спору в даній справі.

Пунктом 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України від визначено, що підставою для закриття провадження у справі є відсутність предмету спору.

Тому, на думку апелянта, за відсутності предмету спору даний позов до задоволення не підлягав.

За наведених підстав просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.143-148).

Позиція інших учасників справи

Представником позивача адвокатом Кантор А.О.подано відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін (а.с.176-181).

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Вислухавши пояснення представника особи, яка подала апеляційну скаргу, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській, Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) Гриньків І.М., представника відповідача Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» адвоката Кирдана А.В., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кантор А.О.,доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 18 листопада 2019 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір фінансового лізингу №1FIDA!00000507 (а.с.8-14).

Предметом зазначеного договору, згідно Додатку №1 до договору фінансового лізингу (специфікації), є транспортний засіб, а саме автомобіль марки "Ford Escape", 2014 року випуску, номер кузов (шасі) VIN НОМЕР_1 , ціна якого визначена в сумі 317000 грн. У відповідності до умов вказаного договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язувалось придбати, зареєструвати у відповідних органах реєстрації та передати позивачу у користування транспортний засіб, а позивач зобов`язався сплатити на це передбачені договором лізингові платежі, згідно погодженого сторонами графіку платежів.

Згідно до п.14.2 ст. 14 Договору фінансового лізингу №1FIDA100000507 строк лізингу - 60 місяців.

Відповідно до повідомлення АТ КБ ПРИВАТБАНК від 14.05.2024 року №20 від 09.05.2024 року ОСОБА_1 повністю виконав зобов`язання по погашенню авто за договором лізингу від 18.11.2019 року №1FIDA!00000507 та йому було надано пакет документів щодо переоформлення автомобіля на його ім`я (а.с.18).

09.05.2024 року між лізингодавцем та лізингоодержувачем складено Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, яким підтверджено, що всі зобов`язання сторін відповідно до договору було належним чином виконано, претензій стосовно договору та зобов`язань за ним сторони не мають (а.с.17).

09.05.2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» видано наказ про проведення перереєстрації транспортного засобу марки "Ford Escape", 2014 року випуску, номер кузов (шасі) VIN НОМЕР_1 , знято зазначений автомобіль з балансу банку для подальшої перереєстрації ОСОБА_1 та доручено здійснити перереєстрацію (а.с.19).

09 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного сервісного центру МВС Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській, Закарпатській областях ТЦС МВС №2641 (Філія ГСЦ МВС) з метою реєстрації транспортного засобу, автомобіля.

Відповіддю ТЦС МВС №2641 №31/28/1/2641 ОСОБА_1 було відмовлено у перереєстрації транспортного засобу у зв`язку з тим, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» значиться в Єдиному реєстрі боржників. При відмові ТЦС МВС керується п. 15 Порядку затвердженого Постановою КМУ від 07 вересня 1998 року №1388 (а.с.22-23).

Крім того, відповідно до Витягу про реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 20.11.2019, на автомобіль марки "Ford Escape", 2014 року випуску, номер кузов (шасі) VIN НОМЕР_1 існують відомості про обтяження, а саме заборона відчуження (а.с.21).

Застосовані норми права

Відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг».

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно дост.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи -- споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

В силу ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) укористування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (не прямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Відповідно до ст. 807 ЦК України, предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Згідно із положеннями статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України врегульовано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (надалі - Порядок), затверджених постановою КМУ № 1388 від 07 вересня 1998 року (надалі - Порядок), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Пункт 1 Порядку передбачає, що на території України встановлено єдину процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі ТЗ), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Згідно з пунктом 8 цього Порядку державна реєстрація ТЗ проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі правомірність придбання) ТЗ, відповідність конструкції ТЗ установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюється за місцем звернення власника або його уповноваженої особи незалежно від місця реєстрації (проживання) фізичної особи чи місцезнаходження юридичної особи. При цьому в реєстраційних документах зазначається місце реєстрації (проживання) фізичної особи (для внутрішньо переміщених осіб - місце проживання на підставі відповідних документів) або місцезнаходження та стоянки юридичної особи, за якою реєструється транспортний засіб (пункт 24 Порядку).

Перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або непридатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників-юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери (п.33 Порядку).

Згідно з Положенням про територіальний сервісний центр МВС на них покладено повноваження щодо скасування в установленому законодавством України порядку реєстрації/обліку транспортних засобів.

Стаття 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Комплекс заходів, пов`язаних з проведенням державної реєстрації (перереєстрації) та зняттям з обліку призначених для експлуатації на вулично-шляховій мережі загального користування транспортних засобів усіх типів здійснюють територіальні сервісні центри МВС у Івано-Франківській області, як структурні підрозділи територіального органу МВС Регіонального сервісного центру МВС у Івано-Франківській області.

Таким чином, регіональні сервісні центри проводять комплекс заходів, пов`язаних з проведенням державної реєстрації (перереєстрації) та зняттям з обліку транспортних засобів.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1.ст.4 ЦПК України).

Згідно з вимогами ст.ст.76,78,81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Отже, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який нерозривно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу у відповідних органах.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі № 166/817/22.

Як встановлено судом, автомобіль марки "Ford Escape", 2014 року випуску, номер кузов (шасі) VIN НОМЕР_1 , перебуває в користуванні і володінні позивача ОСОБА_1 , оскільки був переданий йому за умовами договору фінансового лізингу після його підписання, але розпоряджатись цим майном позивач не має можливості.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачем Акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» не заперечується право власності позивача на транспортний засіб, оскільки позивачем у повному обсязі виконані умови договору лізингу перед відповідачем. Сам відповідач вчинив усі необхідні дії для перереєстрації транспортного засобу за позивачем, зокрема видав усі документи, які вимагалися для такої перереєстрації, явка представника відповідача у реєстраційний орган обов`язковою не була.

Однак, при зверненні до Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській, Закарпатській областях ТЦС МВС №2641 (Філія ГСЦ МВС) з метою реєстрації транспортного засобу позивачу відмовлено у перереєстрації транспортного засобу у зв`язку з тим, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» значиться в Єдиному реєстрі боржників.

З системного аналізу наведених правових норм чинного законодавства слідує, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків та проводиться з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідач у цій справі, АТ КБ «ПриватБанк», з яким існують цивільно-правові відносини, не визнає, порушує або оспорює право позивача на транспортний засіб.

Суд не врахував, що саме Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській, Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС), на який покладено державою обов`язок проводити лише державну реєстрацію (перереєстрацію) та зняття з обліку транспортних засобів, порушено право позивача. При цьому між позивачем та відповідачем не існує будь-яких цивільно-правових відносин, у зв`язку з чим сервісний центр не може бути особою, яка не визнає, порушує або оспорює право позивача на транспортний засіб.

Таким чином, у разі незгоди з діями посадових осіб (працівників) сервісного центру позивач не позбавлений права звернутися з адміністративним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, слід дійти висновку, що відповідач не допустив жодного порушення прав позивача, а тому не має відповідати за позовом.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи те, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, тому ухвалене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській, Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) про визнання права власності на транспортний засіб.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

В.М. Барков

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 11 березня 2025 року.