ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4631/24
Провадження № 2/210/159/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 березня 2025 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Скотар Р.Є.,

за участі секретаря судового засідання Новосилецького В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради, Орган опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної у місті ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради, Орган опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної у місті ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який в подальшому був розірваний. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протягом двох років проживання Відповідача разом з донькою в Німеччині, Відповідач неодноразово вимагала від Позивача забрати ОСОБА_5 до України. Позивач зі своєї сторони усіляко намагався врегульовувати конфлікти, які виникали між Відповідачем та донькою. Однак після застосування Відповідачем фізичного насилля відносно ОСОБА_5 , саме донька прийняла рішення повернутися до України та продовжити проживати разом з батьком.

04 липні 2024 року ОСОБА_4 повернулась до міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Відповідач фактично самоусунулася від виховання доньки, не приймає жодної участі у вихованні та матеріальному утриманні ОСОБА_5 . Враховуючи викладене, просив суд позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати пред`явлення даного позову до суду.

Рух по справі

Ухвалою суду від 30 серпня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Залучено до розгляду у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради. Зобов`язано Орган опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради надати належним чином оформлений письмовий акт визначення житлово-побутових умов ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з дитиною: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язано Орган опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної у місті ради надати належним чином оформлений письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_2 , а також письмовий висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав на підставі інших документів, які стосуються справи. Клопотання позивача про виклик свідків задоволено (а.с.29-30).

Ухвалою суду від 30 жовтня 2024 року підготовче судове засідання у справі відкладено до 02.12.2024 (а.с.48).

Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.70).

Ухвалою суду від 24 грудня 2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) (а.с.91-92).

Ухвалою суду від 10 січня 2025 року забезпечено відповідачу ОСОБА_3 проведення судового засідання, яке призначено на 11.30 годину 06 лютого 2025 року та всіх наступних судових засідань в режимі відеоконференції через підсистему «Електронний суд України» (а.с.103-104).

Аргументи учасників

В судовому засіданні року в режимі відеоконференції відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 та стягнення аліментів на користь ОСОБА_4 не заперечувала.

ОСОБА_3 зазначила, що в березні 2022 року у зв`язку з повномасштабним вторгненням, вони разом з донькою ОСОБА_5 виїхали для проживання до Німеччини, де проживали разом однією сім`єю і 04 липня 2024 року ОСОБА_5 повернулась до міста Кривого Рогу. Відповідач зазначила, що на даний час має іншу родину, з донькою спілкується рідко, оскільки склались конфліктні відносини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Романенко О.С. позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради в судове засідання 12.03.2025 року не з`явився. 24.12.2024 року, від представника третьої особи - Органу опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради Шульц С.Й. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника виконкому Металургійної районної у місті ради, як органу опіки та піклування.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної у місті ради в судове засідання 12.03.2025 року не з`явився. 11.03.2025 року, від представника третьої особи Органу опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної у місті ради Маркової С.А. до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Висновок, наданий виконкомом Довгинцівської районної в місті ради підтримала.

Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_8 в судове засідання 12.03.2025 року не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань не надходило.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження

З матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 народилась ОСОБА_4 , про що зроблено відповідний актовий запис №147. Батьки: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 (а.с.9).

15 серпня 2020 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладено шлюб, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу: ОСОБА_8 . Дані відомості підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.10).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №3038/882 від 31.08.2018, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.11).

Згідно засвідченого приватним нотаріусом Щетіловою О.В. перекладу, здійсненого перекладачем Ревенко О.В., згідно повісток за номером справи №2024/32/036, ОСОБА_9 порушено №1 Закону про школу (Нижньої Саксонії). ОСОБА_4 викликається в якості підозрюваного до Відділу поліції 22.01.2024 о 14:00 год. за звинуваченням у злочинному діянні: Образа на сексуальному ґрунті. В Додатку до свідоцтва в розділі опис рівня навчання зазначено, що ОСОБА_5 працює не надійно, не готується до уроків, тому погано володіє німецькою мовою, її знання німецької є недостатніми і писати їй особливо важко. Не може запам`ятати прості слова, має деякі проблеми з читанням (а.с.13-19).

Відповідно до платіжної інструкції 0.0..1 від 12.08.2024, позивачем сплачено на рахунок ГУК у Дн-кій/обл/Металург.р-н/22030101 судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (а.с.20).

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.01.2017 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано (а.с.36-37).

Згідно Висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , затвердженого Рішенням виконкому районної в місті ради від 20.11.2024 №669, виконком Довгинцівської районної в місті ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно доньки ОСОБА_4 (а.с.53 зворот-54 зворот).

Згідно відповіді ГУНП в Дніпропетровській області КРУП ВП №1 від 08.11.2024, згідно наявних обліків ІТС «ІПНП», ОСОБА_3 протягом 2023-2024 років до адміністративної відповідальності не притягувалася (а.с.56).

Згідно відповіді УПСЗН Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 03.10.2024, ОСОБА_3 станом на 03.10.2024 на обліку в управлінні не перебуває, жодного з видів державної соціальної допомоги на дитину ОСОБА_4 не отримує (а.с.57).

Згідно відповіді Криворізького міського центру соціальних служб від 10.10.2024, фахівцем із соціальної роботи КМЦСС в телефонному режимі було з`ясовано, що ОСОБА_3 , яка має доньку ОСОБА_4 на даний час проживає в Німеччині. Зі слів матері, вона має напружені стосунки з дитиною, не спілкується з нею, не забезпечує матеріально. Мати повідомила, що вона згодна з позбавленням її батьківських прав, оскільки не може виконувати батьківські обов`язки, не має впливу на свою доньку. На даний час ОСОБА_5 проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.58).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 з 23.07.2001 року, що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи №7910 (а.с.59).

На даний час відповідач ОСОБА_3 мешкає в Німеччині, що не заперечується сторонами.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 02.10.2024 року, ОСОБА_10 життям доньки не цікавиться, спілкується дуже рідко, вихованням та навчанням не займалась. За час проживання у ОСОБА_11 постійно конфліктувала з ОСОБА_5 (а.с.60).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 02.10.2024 року, вона після розлучення батьків залишилась проживати з батьком. З початком війни батько відправив її разом з матір`ю проживати до Німеччини, з мамою у ОСОБА_4 були конфліктні відносини, не знаходили спільну мову, мама її ображала і словесно і фізично. ОСОБА_4 зазначила, що бажає надалі проживати з батьком, він займається її вихованням, розвитком та матеріально забезпечує (а.с.61).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 від 15.10.2024, вона створила нову сім`ю, в якій у неї народився син. В той час, коли ОСОБА_3 проживала в Україні, її донька ОСОБА_5 приходила до неї в гості, матеріальну допомогу на утримання доньки ОСОБА_3 не надавала, так як ОСОБА_1 не звертався з таким проханням. ОСОБА_3 зазначає, що з донькою має досить напружені відносини, повертатись до України не планує, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав (а.с.62).

Відповідно до Акту обстеження умов проживання Служби у справах дітей Виконкому Металургійної районної у місті ради від 01.10.2024, проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_5 , житло централізовано забезпечено тепло-, електро-, газо-, водопостачанням, в наявності необхідна побутова техніка в робочому стані. У квартирі не прибрано. 01.10.2024 під час інспектування, дівчина перебувала вдома, з її слів перебуває на онлайн навчанні, присутня не була у зв`язку з тим, що відсутній доступ до мережі інтернет. Під час спілкування зі спеціалістами, батько ОСОБА_1 здійснив оплату за доступ до мережі інтернет. Для ОСОБА_5 відведено окрему кімнату, об лаштовану розкладним кутовим диваном, шафа для одягу, письмовий стіл, тумба для телевізора. У дитини є одяг, взуття, білизна, засоби гігієни, канцелярське приладдя, підручники. Для онлайн-навчання планшет та доступ до домашнього інтернету. На час інспектування в наявності продукти харчування, готова їжа. Зі слів ОСОБА_5 , вона телефонує матері, матір зателефонувала доньці за чотири місяці перебування дитини в Україні лише три рази (а.с.67).

Згідно Акту від 05.12.2024, мешканцями будинку АДРЕСА_6 підтверджено, що ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_7 разом з донькою ОСОБА_4 з березня 2018 року і по теперішній час (а.с.79).

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади №2024/014562765 від 03.12.2024, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 31.08.2018 року (а.с.79 зворот).

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади №2024/014562241 від 03.12.2024, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 16.11.2006 року (а.с.80).

Допитана в судовому засіданні 24.12.2024 року свідок ОСОБА_12 , яка є матір`ю відповідача ОСОБА_3 суду пояснила, що з 2018 року ОСОБА_4 проживає з батьком ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 бере участь у житті доньки матеріально. Крім того, свідок зазначила, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є конфлікти, і якщо у них не склалися стосунки матері з дитиною доцільно позбавити ОСОБА_3 батьківських прав.

Допитаний в судовому засіданні 24.12.2024 року свідок ОСОБА_13 , який є товаришем позивача ОСОБА_1 , суду пояснив, що після розлучення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , їх донька проживала з батьком. Зі слів доньки ОСОБА_13 , останньому відомо, що у ОСОБА_14 з її матір`ю ОСОБА_15 конфліктні відносини.

В судовому засіданні 12.03.2025 року ОСОБА_4 суду пояснила, що проживає з батьком ОСОБА_1 та надалі бажає проживати разом з ним. ОСОБА_4 зазначила, що з мамою ОСОБА_3 у неї склались конфліктні відносини. ОСОБА_4 зазначила, що мешкала з матір`ю в Німеччині з березня 2022 року по липень 2024 року, періодично конфліктували. Наразі спілкуються рідко.

Мотиви, застосовані норми права та оцінка суду

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За правилами частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Щодо позовних вимог в частині позбавлення відповідача батьківських прав.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише за наявності вини у діях батьків.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від: 07 лютого 2024 року у справі № 455/307/22 (провадження № 61-16965св23), 22 листопада 2023 року у справі № 1915/2789/12 (провадження № 61-14726св23), 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), на які, у тому числі, посилалася заявниця.

Верховний Суд у постанові від 20.03.2024 року (справа № 204/2097/22, провадження № 61-951св24) зазначає, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови від 28 лютого 2024 року у справі № 303/4697/22 (провадження № 61-16164св23), від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22 (провадження № 61-14340св23), від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20 (провадження № 61-1544св21), та інші).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).

У справі від 30 червня 2020 року (заява № 70879/11) ЄСПЛ також наголошував на тому, що позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання, зазначивши при цьому, що наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це насамперед повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) та Верховним Судом у постановах від 21 лютого 2024 року у справі № 404/9387/21 (провадження № 61-13425св23), від 19 лютого 2024 року у справі № 159/2012/23 (провадження № 61-15840св23), від 22 листопада 2023 року у справі № 320/4384/18 (провадження № 61-1682св22).

Суд зауважує, що особистісні непорозуміння між батьками не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки у рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинне мати першочергове значення і переважати над інтересами батьків (постанови Верховного Суду від 07 березня 2024 року у справі № 947/7448/22 (провадження № 61-18610св23), від 22 листопада 2023 року у справі № 320/4384/18 (провадження № 61-1682св22), від 06 жовтня 2021 року у справі № 320/5094/19 (провадження № 61-7357св21)).

У частинах п`ятій, шостій статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Так, згідно Висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , затвердженого Рішенням виконкому районної в місті ради від 20.11.2024 №669, виконком Довгинцівської районної в місті ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно доньки ОСОБА_4 .

Проте, слід зауважити, що висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню та оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 932/2483/21 (провадження № 61-5203св23), від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22 (провадження № 61-10115св23), від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20 (провадження № 61-1544св21), від 26 липня 2021 року у справі № 638/15336/18 (провадження № 61-13690св20), на які, у тому числі, посилалася заявниця).

У зазначеному висновку вказано, що зі слів матері ОСОБА_3 , вона має напружені стосунки з дитиною, не спілкується з нею, не забезпечує матеріально.

Проте, висновок органу опіки та піклування не містить переконливих доводів щодо доцільності позбавлення матері батьківських прав (свідоме нехтування нею батьківськими обов`язками, яке має систематичний та постійний характер; непроявлення інтересу до дитини; особа матері становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку).

Визнання відповідачем ОСОБА_3 позовних вимог в частині позбавлення її батьківських прав, на думку суду не можуть слугувати підставою для задоволення позову, оскільки відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства та не відповідає інтересам дитини.

Верховний Суд у постанові від 10.11.2023 року (справа № 401/1944/22 провадження №61-10115св23) наголосив, що саме лише подання заяви про визнання позову у справі про позбавлення батьківських прав не може бути підставою для звільнення позивача від обов`язку надання інших доказів на підтвердження існування обставин, передбачених частиною першою статті 164 СК України для позбавлення батьківських прав.

В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які б підтверджували винну та свідому поведінку відповідача ОСОБА_3 щодо ухилення від участі у вихованні доньки, умисне і свідоме нехтування обов`язками матері.

Крім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_3 разом з донькою ОСОБА_4 проживали разом на протязі двох років, і хоча за цей час у них і склались конфліктні відносини, суд не вбачає правових підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно її неповнолітньої доньки.

Разом з тим, суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , і покласти на орган опіки та піклування за місцем проживання дитини контроль за виконанням нею батьківських обов`язків стосовно дитини.

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідача.

Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, проголошено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 визнала в повному обсязі, проти стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 не заперечувала.

З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення аліментів, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в даній частині, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини, починаючи стягнення з 12 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

При цьому, платник та одержувач аліментів не позбавлені права, за наявності підстав, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (стаття 192 СК України), а той із батьків з ким проживає дитина - з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину (стаття 185 СК України).

Судові витрати

Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 164, 165 Сімейного кодексу України, главою 15 СК України, ст. ст. 10, 23, 81, 141, 258, 259, 263-268, 280-281, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради, Орган опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної у місті ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

Попередити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , і покласти на орган опіки та піклування за місцем проживання дитини контроль за виконанням нею батьківських обов`язків стосовно дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви, а саме з 12 серпня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 судовий збір в розмірі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 17 березня 2025 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 );

- відповідач: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 ( АДРЕСА_4 );

- третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради (50086, м. Кривий Ріг, вул. Дніпропетровське шосе 11);

- третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради (50069, м. Кривий Ріг, проспект Миру 42);

- третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_8 ).

Суддя: Р. Є. Скотар