№ 207/6195/24
№ 2/207/413/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бистрової Л.О.

за участю секретаря Степанян М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Перша кам`янська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Перша кам`янська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю, його - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 із ОСОБА_4 , з 2018 року по час ії смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати за ним, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 67,0 м.кв., житловою площею 45,5 м.кв. після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його двоюрідна тітка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , яка належить померлій на підставі: свідоцтва про право власності на житло видане Центральною комісією по приватизації житлового фонду Дніпродзержинського виробничого об`єднання «Азот» від 27 травня 1993 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 травня 2003 року виданого державним нотаріусом Другої дніпродзержинської державної нотаріальної контори.

Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_4 він вчасно звернувся до Першої кам`янської державної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Його заява була зареєстрована в Книзі обліку спадкових справ за № 218 та заведена спадкова справа № 79/2024.

Заповітів за життя - ОСОБА_4 не складала.

Ним нотаріусу на підтвердження родинних стосунків з померлою, ОСОБА_4 були надані наступні документи: свідоцтво про його народження, про народження його батька - ОСОБА_5 , про народження діда - ОСОБА_6 , в якому вказані батьки: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , свідоцтво про народження двоюрідної тітки - ОСОБА_4 (батьки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , але для підтвердження факту родинних стосунків зі спадкодавцем відсутні: свідоцтво про народження двоюрідної бабусі - ОСОБА_11 , свідоцтво про шлюб прабабусі - ОСОБА_12 , тобто родинні відносини зі спадкодавцем ОСОБА_4 ним не підтвердженні. Деякі документи з часом були зіпсовані, неможливо прочитати, відновити їх не має можливості, оскільки видавались ще в 40-х роках, частина документів тіткою втрачено, де вона їх діла йому не відомо.

Тому постановою нотаріуса вихідний № 1535/02-31 від 16 жовтня 2024 року (спадкова справа № 79/2024) йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Його двоюрідна тітка - ОСОБА_4 , була одинокою людиною, не заміжньою, дітей не мала, хворіла на психічне захворювання, знаходилась на лікуванні в Психіатричній лікарні № 1. Залишати її одну дома було небезпечно, вона не контролювала свої дії, сусіди неодноразово викликали робітників поліції та скаржились на її поведінку, могла поставити чайник на плиту та забути його на ній, влаштовувала пожежі, сусіди постійно дзвонили йому та просили приїхати, заспокоїти її та навести порядок у квартирі.

Тому на сімейній раді було вирішено, що він вселиться до тітки та буде з нею проживати, та доглядати її. З початку 2018 року та по день її смерті вони з нею проживали однією сім`єю, після її смерті він за власний рахунок поховав її. Зараз продовжує проживати в квартирі, утримує квартиру у належному стані.

У зв`язку з тим, що він не має повного пакету документів, тому не має можливості підтвердити родинні стосунки з померлою, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , свідків які б підтвердили весь ланцюг родинних стосунків у нього не залишилося, тому виникла необхідність встановити факт його проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю, оскільки з тіткою проживав разом понад 5 років.

Встановлення вказаною факту має, для нього юридичне значення, оскільки дає можливість оформити спадкові права відповідно до ст. 1264 ЦПК України після померлого.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Надали заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились. Надали заяви щодо розгляду справи за їх відсутності. Позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення.

Представник заінтересованої особи Першої кам`янської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій просив справу розглянути за їх відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , про що 09 січня 2024 року Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , яка належить померлій на підставі: свідоцтва про право власності на житло видане Центральною комісією по приватизації житлового фонду Дніпродзержинського виробничого об`єднання «Азот» від 27 травня 1993 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 травня 2003 року виданого державним нотаріусом Другої дніпродзержинської державної нотаріальної контори.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 26.06.2003 року виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Баглійського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області - ОСОБА_13 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис про смерть №650.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 10.03.2014 року виданого Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис про смерть №215.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 31.01.1951 року, ІНФОРМАЦІЯ_8 народилась ОСОБА_14 , батьками якої зазначено: мати - ОСОБА_15 , батько - ОСОБА_16 , актовий запис №38

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 від 15.10.1955 року виданого Баглійським РАЦС, 15.10.1955 зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , про що зроблено відповідний актовий запис №434, після реєстрації шлюбу прізвище - ОСОБА_18 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 26.12.1984 року, ІНФОРМАЦІЯ_9 народився ОСОБА_9 , батьками якого зазначено: мати - ОСОБА_19 , батько - ОСОБА_20 , актовий запис №25.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 25.07.1961 року, виданого Баглійським РАЦС, ІНФОРМАЦІЯ_10 народилась ОСОБА_4 , батьками якої зазначено: мати - ОСОБА_21 , батько - ОСОБА_9 , актовий запис №770.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 від 17.05.1996 року виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Баглійської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, ІНФОРМАЦІЯ_11 померла ОСОБА_21 , актовий запис №503.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 від 20.12.1994 року виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Баглійської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, ІНФОРМАЦІЯ_12 помер ОСОБА_9 , актовий запис №1199.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 від 06.05.1980 року, ІНФОРМАЦІЯ_13 помер ОСОБА_6 , актовий запис №921.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_12 від 27.06.1956 року, виданого Баглійським РАЦС, ІНФОРМАЦІЯ_14 народився ОСОБА_13 , батьками якого зазначено: мати - ОСОБА_21 , батько - ОСОБА_9 , актовий запис №500.

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_13 від 31.01.1951 року, ІНФОРМАЦІЯ_15 народився ОСОБА_6 , батьками якого зазначено: мати - ОСОБА_8 , батько - ОСОБА_22 , актовий запис №787.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_14 від 28.11.1982 року, ІНФОРМАЦІЯ_16 народився ОСОБА_1 , батьками якого зазначено: мати - ОСОБА_23 , батько - ОСОБА_5 , актовий запис №3410.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_15 від 27.08.1960 року, виданого Баглійським РАЦС, 27 серпня 1960 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_24 , присвоєно прізвища - ОСОБА_25 , актовий запис №373.

Відповідно до Акту про проживання без реєстрації №1370 від 02.11.2024 року наданого КП КМР «Добробут» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2018 року спільно проживав та вів спільне господарство з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_17 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_18 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно постанови державного нотаріуса Першої кам`янської нотаріальної контори Трощій Н.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.10.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 не підтверджено родинні відносини зі спадкодавцем - ОСОБА_4 .

Відповідно до Спадкової справи №79/2024 заведеної після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились від належного їм по закону, заповіту та за будь-яких інших підстав від частки у спадщини після померлої ОСОБА_4 на користь - ОСОБА_1 .

Статтею 3 Сімейного Кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доказами дослідженими в судовому засіданні фактично підтверджується факт спільного проживання померлої ОСОБА_4 та заявника ОСОБА_1 однією сім`єю, з 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_19 , вони були пов`язані спільним побутом і мали взаємні права та обов`язки.

Згідно з вимогами ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю.

Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною в абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» за № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справа про спадкування» - при вирішення спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

У судовому засіданні встановлено та доведено заявником, що спадщину за померлою ОСОБА_4 , заявник ОСОБА_1 прийняв фактично, так як проживав з нею останні п`ять років до дня її смерті.

Таким чином, вбачається, що позивач є двоюрідним племінником померлої ОСОБА_4 , встановлення факту його постійного проживання разом з нею на момент її смерть дозволить ОСОБА_1 отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому суд вважає що право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Частиною 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або неприйняття її.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст. ст. 335, 376, 392 цього Кодексу.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Як визначено в статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. (ч.1 ст.95 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які підтверджують обставини наведені у позовній заяві та дають підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1217, 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 247, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Перша кам`янська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2018 року по час її смерті, тобто на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 67,0 м.кв., житловою площею 45,5 м.кв. після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судові витрати покласти на позивача.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.О. Бистрова