Справа № 760/2775/22
УХВАЛА

Іменем України

26 лютого 2025 рокум. Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

представника позивача адвоката Корсіка Я.І.,

представника відповідача адвоката Кадлубовської Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 15000,00 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.06.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.06.2022 року зобов`язано Акціонерне товариство «Універсал Банк» надати Солом`янському районному суду м. Києва інформацію про власника карткового рахунку НОМЕР_1 , інформацію про підтвердження зарахування грошових коштів у сумі 15000 гривень на картковий рахунок НОМЕР_1 .

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.05.2023 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів передано на розгляд Корольовського районного суду м. Житомира.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2023 справу було передано судді Адамовичу О.Й. для розгляду.

Ухвалою від 03.08.2023 року суд прийняв до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів та постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначив судове засідання.

Позов обгрунтовано тим, що позивачем 26.11.2020 року було перерахвано 26.11.2020 року без будь-якої правової підстави на картковий рахунок відповідача 15000грн. Будь-якого договору, або правочину, як можливої правової підстави для отримання відповідачем коштів, між сторонами не укладалося. Тому на підставі ст. 1212 ЦК України просить стягнути вказані кошти з ОСОБА_2 .

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; з`являтись в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. Відповідно до статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Крім цього, згідно п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка позивача, участь якого у засіданні визнана судом обов`язковою для дачі особистих пояснень, також може мати наслідком залишення позовної заяви без розгляду, за правилами пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 201/10953/18-ц (провадження № 61-7240св19).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуте майно, а саме грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн., які були перераховані 26.11.2020 року без будь-якої правової підстави на картковий рахунок відповідача. Позивач вказує, що будь-якого договору, або правочину, як можливої правової підстави для отримання відповідачем коштів, між сторонами не укладалося.

В судовому засіданні 24.10.2024 року в присутності представника позивача та представника відповідача було допитано в якості свідка ОСОБА_3 , який засвідчив, що позивачу були відомі підстави перерахування коштів у розмірі 15 000,00 грн. Зокрема, згідно домовленості між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такі кошти у виді спонсорської допомоги були перераховані останній, як адміністратору команди "Лови кураж", яка брала участь у кубку "Ліга сміху", який транслювався на телеканалі "1+1". Під час запису кубку для телебачення учасники команди повідомили про допомогу підприємства, яке очолював позивач та про продукцію, за що і отримали кошти від ОСОБА_1 .

Представник позивача з приводу показів свідка щодо існування такої підстави переказу коштів не зміг надати пояснень.

За вказаних обставин ухвалами суду, які занесені до протоколу судового засідання від 24.10.2024 року та від 12.12.2024 року, явка позивача в судові засідання призначені на 12.12.2024р. та на 26.02.2025 р. була визнана обов`язковою для надання особистих пояснень щодо підстави перерахування коштів, виходячи з показів свідка про обізнаність ОСОБА_1 про правовідносини, які склалися між сторонами, та з урахуванням того, що в позовній заяві позивач стверджував про безпідставність такої сплати.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довеститі обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За частиною сьомою такої статті, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Однак в судові засідання 12.12.2024 року та 26.02.2025 року позивач не з`явився, особистих пояснень не надав, хоча про судові засідання повідомлявся належним чином, зокрема поштовою кореспонденцією за місцем свого проживання, а також через свого представника.

У постанові Верховного Суду від 11.06.2021 у справі №2-6236/11 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Хоча представник позивача, який брав участь в судовому засіданні через відеоконференцзв`язок пояснив, що не спілкувався з позивачем та йому не відоме його місцеперебування, суд вважає, що позивач є обізнаним про необхідність явки в засідання для надання пояснень особисто.

Частиною 1 статті 64 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Частиною п`ятою статті 130 ЦПК України передбачено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27.05.2020 року у справі №9901/11/19 вказала, що у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції, важливе значення має добросовісна поведінка позивача та його представника.

У розумінні процесуального законодавства України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді справи.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. наприклад рішення Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України).

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги матеріали справи, суд вважає, що друга поспіль неявка позивача в судові засідання, явка якого визнана судом обов`язковою, перешкоджає вирішенню спору, позбавляє суд можливості розглядати справу по суті, оскільки без особистих пояснень позивача наданих безпосередньо в судовому засіданні неможливо повно та об`єктивно встановити обставини справи. Крім того вказане свідчить про затягування розгляду і вирішення справи по суті на відповідній стадії, коли сторони вже скористались можливостями подання доказів, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Керуючись п. 3 ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 128, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів - залишити без розгляду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання повного тексту ухвали: 03.03.2025

Суддя О. Й. Адамович