Справа № 455/2573/24
Провадження № 2/455/61/2025
11 березня 2025 року м.Старий Самбір
Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Клімченка М.І.,
з участю секретаря судових засідань Шайди Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
29.10.2024 представник позивачки адвокат Герасимчук О.О., в інтересах позивачки ОСОБА_1 , звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 02.07.2016 між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований у Самбірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за актовим записом №138. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Представник позивачки вказує, що на початку сімейного життя шлюбні відносини сторін складались добре, проте, на даний момент подружжя разом не проживає, шлюбні відносини між ними припинені. Сторони перестали розуміти та любити один одного, проживати однією сімєю, вести домашнє господарство, в них зявились розбіжності у поглядах на сімейне життя, сімейні обовязки з ведення спільного господарства, виховання дітей та ведення спільного побуту. На думку позивачки, немає можливості збереження сімї, оскільки всі зусилля щодо знаходження компромісу між сторонами, не дали жодних результатів. Шлюб носить формальний характер, тому його збереження суперечить інтересам ОСОБА_1 . З огляду на наведене, адвокат просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. та судового збору у розмірі 968,96 грн.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2024 справу передано для розгляду судді Клімченку М.І.
Ухвалою судді від 30.10.2024 відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 21.01.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Герасимчук О.О. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у позовній заяві просили розгляд справи проводити без участі позивачки та її представника. Крім того, адвокат надав до суду заяву, в якій просив усі судові засідання здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку, передбаченому частиною 11 статті 128 ЦПК України, причини неявки не відомі.
Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши письмові докази, надані представником позивачки, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 02 липня 2016 року у Самбірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за актовим записом №138, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 02 липня 2016 року (а.с.8).
За час шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 24.02.2021 (а.с.9).
Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень представника позивачки, позивачка втратила почуття любові до відповідача, подальше збереження шлюбу вважає неможливим, сторони не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не виконують сімейні обовязки, фактично шлюбні стосунки розірвані.
Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає.
Відповідач у судове засідання не з`явився, пояснень чи заперечень щодо позову не надав.
Відповідно до частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Судом встановлено, що сторони подружнім життям не проживають, на даний час спільного господарства не ведуть, сімейне життя у сторін не склалося через втрату почуття взаємної любові, фактичного припинення спільних зобов`язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім`ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності один перед одним.
Частиною 1 статті 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Частиною першою статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до положень статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги стійке волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу з відповідачем та встановлені судом обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд прийшов до переконання, що шлюб, при таких обставинах, слід розірвати, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.
Згідно частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 141 ЦПК України визначений порядок розподілу судових витрат по справі, відповідно до якого, та з врахуванням положень статті 265 ЦПК України, яка визначає зміст рішення суду, за загальним правилом судові витрати розподіляються під час ухвалення рішення суду, за умови надання стороною до ухвалення такого рішення доказів понесення відповідних витрат.
Виключення з цього правила міститься в частині 8 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до частини 1 статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесенних нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такою сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно частин 1 та 2 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено, суд, в порядку статті 141 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки понесені нею судові витрати в сумі 968 грн. 96 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при пред`явленні позову до суду (а.с.1).
Що стосується вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Згідно положень частин 1-3 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а також розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
До позовної заяви, на виконання вимог пункту 9 частини 3 статті 175 ЦПК України, представником позивачки не було долучено попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які понесла або очікує понести позивачка у зв`язку з розглядом справи. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви додано лише копію Договору про надання правової допомоги від 21 жовтня 2024 року, укладеного між позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом Герасимчуком О.О., а також копії Ордеру на надання правничої допомоги та Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.10-13, 14, 15).
Разом з тим, розрахунок вартості правової допомоги (звіт про виконану роботу), акт виконаних робіт, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження) тощо представником позивачки суду не надано.
Відтак, підтвердження понесення позивачкою конкретних витрат на правову допомогу не надано як при зверненні до суду, так і на час ухвалення судового рішення. При цьому, позивачка не зверталася до суду із заявою про подання у майбутньому доказів понесення витрат на правову допомогу у розумінні частини 8 статті 141 ЦПК України.
За відсутності документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, вимога позивачки ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 12-13, 76-82, 133-134, 137, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, статтями 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,
Позов задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстровано у Самбірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за актовим записом №138.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
В задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрат на правову допомогу, відмовити.
Після набрання рішенням законної сили його копію надіслати до Старосамбірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду, яке є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 ЦПК України.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості щодо учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 11.03.2025.

Суддя М.І. Клімченко