Справа № 209/1059/24
Провадження № 2/209/69/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря Рябухи Н.В.,

розглянувши в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до Публічного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», про відшкодування шкоди заподіяною смертю потерпілого,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Представник Позивача Трач Н. В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокат Стефківський В.І, звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», про відшкодування шкоди заподіяною смертю потерпілого.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.09.2024 року близько 19 години 42 хв., в Донецькій області м.Слов`янськ по вул.Криворізькій відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21053» р.н. НОМЕР_1 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , останній від отриманих травм загинув. За фактом ДТП слідче управління ГУНП в Донецькій області внесено матеріали про вчинення кримінального провадження, передбаченого ч.2 ст.286 КК України до Єдиного держаного реєстру досудових розслідувань за № 0000804.

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області виніс вирок від 24.08.2023 року по справі № 243/945/23, яким ОСОБА_4 , був визнаний винним у вчиненні злочину, вирок набрав законної сили 30.11.2023 року. У загиблого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , залишилась дружина та малолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які на думку представника позивача зазнали шкоди та потребують відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника. Також, станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність , пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 21053» р.н. НОМЕР_2 , була застрахована у відповідача, відповідно до договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 221672. Позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся до останнього в порядку визначеному Законом із заявою про виплату страхового відшкодування, у розмірі 40200,00 грн.,- в рахунок відшкодування моральної шкоди та 241200,00 грн.- в рахунок відшкодування витрат у зв`язку з втратою годувальника. Листом від 18.01.2024 року відповідачем було повідомлено позивача, про узгоджену суму виплати у розмірі 253500,00 грн., і що вона буде виплачуватись ануїтетними платежами отримувачу страхового відшкодування.

Листом від 18.01.2024 року відповідач повідомив представника позивача, що сума яка затверджена для виплати ОСОБА_1 складає 253500,00грн., розмір страхового відшкодування за мінусом суми відшкодування заподіяної моральної шкоди становить 213300,00грн.

Станом на 20.02.2024 рік відповідач сплатив 58833,44 грн., невиплаченою залишилася сума в розмірі 154466,56 грн.

На підставі вищевикладеного Представник позивача просить суд: стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача ОСОБА_1 , 77233, 28 грн., страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника в інтересах ОСОБА_2 , та 77233,28 грн., страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника в інтересах ОСОБА_3 .

Процесуальні дії. Заяви та клопотання сторін по справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.02.2024 року відкрито провадження та призначено справу до підготовчого судового розгляду.

14.03.2024 року представником відповідача Публічного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» Медведенко Т.М., було подано відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 в повному обсязі. Повідомляє, що відшкодування шкоди зв`язку із втратою годувальника підтверджено та заявлено право лише на дітей загиблого, мати, батько і дружина не заявляли та не підтверджували своє перебування на утриманні. Загальна сума страхового відшкодування складає 234000,00 грн. Також зазначає, що станом на 13.03.2024 року страховиком на підставі страхового акту №1728-23, з дотриманням вимог чинного законодавства, було розпочато виплату страхового відшкодування по справі № 1728-23 у загальному розмірі 253500,00 грн., а саме: на користь позивача ОСОБА_1 , - сплачено моральну шкоду у розмірі 6500,00 грн., на користь неповнолітніх дітей у розмірі 13000,00 грн., та розпочато виплату страхового відшкодування, у зв`язку із втратою годувальника, сплачено страхове відшкодування у розмірі 78000,12 грн. Станом на 13.03.2024 року у справі № 1728-23 грошові кошти у загальній сумі 97500,12 грн., (6500,00 грн., страхового відшкодування моральної шкоди та 91000,12 грн., страхового відшкодування належного неповнолітнім дітям у зв`язку із втратою годувальника.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

11.12.2024 року Позивач ОСОБА_1 , надала до суду пояснення щодо позовних вимог стосовно позовної заяви, підтримала заявлений нею позов, просила задовольнити у повному обсязі. Пояснила, що позивач є співмешканкою загиблого в ДТП ОСОБА_5 , проживали разом 10 років, мають двох неповнолітніх синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із втратою годувальника значно погіршилося її матеріальне становище, місячний дохід позивача складає 22333,00 грн., який складається з: 8000,00 грн.- заробітної плати позивача, 10000,00 грн.- пенсії на дітей, 4333,00 грн.- страхового відшкодування від ПАТ ««Українська транспортна страхова компанія». Загальна сума витрат позивача становить 15500,00 грн., відповідно до вищезазначеного позивач просить суд, задовольнити одноразову виплату відшкодування в повному обсязі для подальшого поліпшення житлових умов та якості життя в цілому.

Представник відповідача ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» в судове засідання, надала заперечення на письмові пояснення позивача. На обґрунтування заперечень зазначено, що позивачу станом на 19.02.2025 рік виплачено відповідачем 145166,86 грн., страхового відшкодування (складається з оплати моральної шкоди та двом синам у загальній сумі 19500,00 грн., та вже сплачених платежів за втрату годувальника у загальній сумі 125666,86 грн.) залишок несплаченого страхового відшкодування становить 108333,14 грн. Відповідачем щомісяця сплачується страхове відшкодування у розмірі 4333,34 грн., також ОСОБА_1 , отримує державну соціальну допомогу у розмірі 4740,95 грн., на кожну дитину щомісячно. Отже, загальні виплати на дітей по втраті годувальника складають 6907,62 грн., на кожну дитину, що перевищує прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, встановлений на дату ДТП, та цілком забезпечує право дитини на достатній життєвий рівень.

18.02.2025 року представником позивача ОСОБА_6 , надано до суду заяву про те, що станом на 03.02.2025 року страховиком було сплачено чергові платежі страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника у сумі 4333,34 грн., що підтверджується платіжною інструкцію №12444 від 03.02.2025 року на суму 4333,34 грн.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 24.09.2024 року близько 19 години 42 хв., в Донецькій області м.Слов`янськ по вул.Криворізькій відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21053» р.н. НОМЕР_1 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , останній від отриманих травм загинув. За фактом ДТП слідче управління ГУНП в Донецькій області внесено матеріали про вчинення кримінального провадження, передбаченого ч.2 ст.286 КК України до Єдиного держаного реєстру досудових розслідувань за № 0000804.

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області виніс вирок від 24.08.2023 року по справі № 243/945/23, яким ОСОБА_4 , був визнаний винним у вчиненні злочину, вирок набрав законної сили 30.11.2023 року. У загиблого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , залишилась дружина та малолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які на думку представника позивача зазнали шкоди та потребують відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника. Також, станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність , пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 21053» р.н. НОМЕР_2 , була застрахована у відповідача, відповідно до договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 221672. Позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся до останнього в порядку визначеному Законом із заявою про виплату страхового відшкодування, у розмірі 40200,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди та 241200,00 грн. в рахунок відшкодування витрат у зв`язку з втратою годувальника. Листом від 18.01.2024 року відповідачем було повідомлено позивача, про узгоджену суму виплати у розмірі 253500,00 грн., і що вона буде виплачуватись ануїтетними платежами отримувачу страхового відшкодування.

Листом від 18.01.2024 року відповідач повідомив представника позивача, що сума яка затверджена для виплати ОСОБА_1 складає 253500,00грн., розмір страхового відшкодування за мінусом суми відшкодування заподіяної моральної шкоди становить 213300,00грн.

Станом на 19.02.2025 рік позивачу відповідачем сплачено 145166,86 грн. страхового відшкодування (складається з оплати моральної шкоди та двом синам у загальній сумі 19500,00 грн., та вже сплачених платежів за втрату годувальника у загальній сумі 125666,86 грн.), залишок несплаченого страхового відшкодування становить 108333,14 грн.

Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За змістом статей 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон№ 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 27.2 статті 27 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Частиною першою статті 1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Тлумачення положень статей 1200 та 1202 ЦК України дає підстави для висновку, що одна із них визначає перелік осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, а інша - порядок відшкодування такої шкоди. Таким чином, вказані норми необхідно розглядати у взаємозв`язку, оскільки вони підлягають застосуванню як елементи єдиного механізму правового регулювання відносин із відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого.

Положеннями пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик у разі визнання вимог заявника обґрунтованими зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його не пізніше ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

У системному зв`язку зі статтями 1200, 1202 ЦК України положення пункту 27.2 статті 27 та пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV щодо строків відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, необхідно розуміти таким чином: страховик (у випадках, передбачених Законом, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами шляхом виплати страхових сум щомісячними платежами; перший платіж здійснюється не пізніше, ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Крім цього, пунктом 27.5 статті 27 Закону № 1961-IV передбачено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати.

Отже, вказаною нормою передбачено право страховика (у випадках, передбачених Законом, - МТСБУ), а не обов`язок відшкодувати шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого, шляхом здійснення одноразової виплати.

Водночас, відповідно до абзацу другого частини першої статті 1202 ЦК України за наявності обставин, які мають істотне значення, та із урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоду, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більше як за три роки.

Вирішуючи позовні вимоги, суд погоджується із доводами позивача про можливість стягнення страхового відшкодування одноразовим платежем, відповідно до частини першої статті 1202 ЦК України, в межах строку, з врахуванням встановлених обставин справи та суми частково виплаченого відшкодування відповідачем на користь позивача, що узгоджується з висновком Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, сформульованим у постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 304/936/19.

Заперечення відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову суд відхиляє, оскільки вимоги позивача є законними та обґрунтованими.

При визначенні суми матеріальної шкоди, суд враховує розмір виплаченого страхового відшкодування матеріальної шкоди, тому вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню у сумі 108333,14 гривень.

Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1211,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-89, 137, 141, 158, 223, 258-265, 272 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) до Публічного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (ЄДРПОУ: 033 м.Київ, вул.Саксаганського,77), про відшкодування шкоди заподіяною смертю потерпілого - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (ЄДРПОУ: 033 м.Київ, вул. Саксаганського,77) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 108333,14 грн., по 54166,57 грн., страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника в інтересах ОСОБА_2 , та 54166,57 грн., страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника в інтересах ОСОБА_3 .

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (ЄДРПОУ: 033 м.Київ, вул. Саксаганського,77) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: 6001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 1211,00 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 18.02.2025 року.

Суддя Т.О. Решетник