Провадження № 2/205/532/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Кулябі Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до відповідача Дніпровської міськради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, який канцелярією суду було зареєстровано 25 жовтня 2024 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2024 року позов було залишено без руху і запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог п. 4 ч. 3 ст. 175, абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем 31 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» було подано уточнену позовну заяву.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2024 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2024 року клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено та витребувано від приватного нотаріуса копії спадкових справ.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2024 року заяву ОСОБА_1 про виклик і допит свідка повернуто заявникові.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2024 року заяву ОСОБА_1 про виклик і допит свідка було задоволено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2025 року підготовче провадження було закрито, а справу призначено до судового розгляду.

Позивач у своєму позові посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра, ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частини житлового будинку АДРЕСА_1 , інша частина зазначеного будинку належала її колишньому чоловікові, ОСОБА_3 . ОСОБА_2 мала дочку, ОСОБА_4 . Тривалий час остання була зареєстрована за адресою реєстрації своєї матері, ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , проте, як нещодавно стало відомо позивачеві, її небога, ОСОБА_4 , 16 грудня 2002 року була знята з реєстрації за вказаною адресою, із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не зверталася, тобто, вважається такою, що не прийняла спадщину. За життя ОСОБА_4 , 17 серпня 2023 року, було залишено заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого не складалося, вона заповіла ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Оскільки дочка ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , за життя фактично не прийняла спадщину, у встановлений шестимісячний строк із заявою про її прийняття не звернулася, тому спірна частина житлового будинку АДРЕСА_1 не входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 і не може бути успадкованим ОСОБА_5 майном. 09 жовтня 2024 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї сестри, ОСОБА_2 , оскільки інші спадкоємці в останньої відсутні. Постановою приватного нотаріуса від 09 жовтня 2024 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Зазначила, що у встановлений шестимісячний строк вона не звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки вона була впевнена та вважала, що дочка її сестри, ОСОБА_4 , фактично прийняла спадщину, адже достовірно було відомо, що її небога була зареєстрована разом зі спадкодавцем, а про факт її реєстрації за іншою адресою та незвернення із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, позивачеві було невідомо. Про те, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належу їй частину спадкоємець першої черги не прийняла, позивачеві стало відомо лише після смерті ОСОБА_4 . Просила визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в три місяці. Представник позивача у своїй заяві до суду позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі, справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача.

Відповідач Дніпровська міська рада свого представника у судове засідання не направила, про час та дату судового розгляду повідомлена належним чином, про причини не направлення представника судові не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, будь-яких заяв чи клопотань по суті до суду не направила.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_6 є рідними сестрами (а.с. 139, 140).

ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_2 (а.с. 134, 148-149).

На підставі свідоцтва про право особистої приватної власності від 08 грудня 1989 року (а.с. 163) ОСОБА_2 належить частина житлового будинку АДРЕСА_1 , інша частина зазначеного житлового будинку належить ОСОБА_3 (а.с. 141).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с. 130). Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

17 серпня 2023 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Біндюгіною М.О. і зареєстрований в реєстрі за № 807, відповідно до якого усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалося, усі майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті, заповіла ОСОБА_5 (а.с. 90).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (а.с. 7).

09 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 127).

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Біндюгіною М.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 від 09 жовтня 2024 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із пропуском нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 175).

Згідно з відомостями Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 14/5-12952 від 17 вересня 2024 року ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 09 лютого 1990 року та з реєстраційного обліку не знята, інші зареєстровані особи на день смерті ОСОБА_2 відсутні (а.с. 144).

Відповідно до листа Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 14/5-2765 від 07 березня 2024 року дочка ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , з 28 січня 2003 року (а.с. 102).

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На підставі ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Абзацом 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справа про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Після смерті ОСОБА_2 позивач мала на протязі шести місяців звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але цього нею зроблено не було.

Як вбачається з матеріалів справи, нотаріусом при видачі постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії роз`яснено ОСОБА_1 , що вона має право звернутися до суду із позовом для вирішення питання про визначення додаткового строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, тому позивач звернулася з цим позовом до суду.

Позивач зазначає, що вона не зверталася із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки спадкоємцем першої черги була її дочка, ОСОБА_4 , яка, як була обізнана позивач, була зареєстрована із спадкодавцем, але як було встановлено, остання була зареєстрована з 28 січня 2003 року за іншою адресою, тобто, спадщину фактично не прийняла, із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріальної контори не зверталася, що підтверджується доказами, наданими до матеріалів справи.

Таким чином, зазначені позивачем обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у встановленому законом порядку, а за таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити.

Крім того, ч.ч. 1-3 ст. 1277 ЦК України визначено, що у разі неприйняття спадкоємцями спадщини орган місцевого самоврядування після спливу одного року з часу відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, яке переходить у власність територіальної громади.

Згідно з чинним законодавством повноваженнями представляти територіальну громаду наділена Дніпровська міська рада.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у загальному розмірі 1 453 грн. 44 коп. (а.с. 1, 61). Враховуючи, що відповідач по справі територіальна громада в особі Дніпровської міської ради є бюджетною організацією та відшкодування позивачеві витрат зі сплати судового збору її бюджетом не передбачено, тому суд вважає понесені позивачем судові витрати у справі віднести за її рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1217, ч.ч. 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1241, ч.ч. 1, 3 ст. 1272, ч.ч. 1-3 ст. 1277 ЦК України, ч. 1 ст. 141, ст.ст. 263, 264, ч.ч. 1-7 ст. 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) додатковий строк в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати у справі залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: