Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 березня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - Зарева Н.І., з участю:

секретаря судових засідань - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про збільшення розміру стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд збільшити, встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.09.2017 у справі № 308/6438/17, розмір аліментів, шляхом зміни способу присудження та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що матеріальне становище батька дитини значно покращилось. Матеріальне становище дитини та отримувача аліментів значно погіршилось, внаслідок подорощення життя в Україні з періоду присудження до стягнення аліментів. Відповідач перебуває за межами України, отримує високу заробітню плату. Купівельна спроможність сплачуваних відповідачем аліментів значно зменшилась. Аліменти в розмірі 500,00 грн на місцяь не можуть забезпечити достатній життєвий рівень спільного сина та його гармонійний розвиток.

У судове засідання позивачка не з`явилася, однак її представник подав заяву, в якій просить розглянути справу без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк не подав, а тому суд дійшов переконання про можливість розгляду справи за відсутності відповідача відповідно до ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених ЦПК України.

У постанові від 13.02.2019 у справі № 152/100/18 Верховний Суд вказав на те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Отже, Верховний суд притримується позиції, що застосуванню підлягає поряд з ч. 3 ст. 181 СК України, яка передбачає право одержувача аліментів змінити спосіб стягнення аліментів, визначений у рішенні суду, і ч. 1 ст. 192 СК України, що передбачає зміну розміру аліментів та необхідність доведення відповідних обставин зміни. Таким чином, Верховний Суд вказав на необхідність застосування ч. 1 ст. 192 СК України, якщо йдеться про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їхнього стягнення.

У постанові від 14.11.2018 у справі № 372/2393/17 Верховний Суд зазначив, що під час розгляду позовів про зміну способу стягнення аліментів та зміну їх розміру, застосовуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, а й низка інших норм щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

При цьому, відповідно до ст. 182 ЦПК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року становить 3196 гривень.

Водночас, судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 вересня 2017 року у справі № 308/6438/17 постановлено, стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 05 липня 2017 року.

Позивачка просить змінити спосіб визначення розміру аліментів, встановлений даним рішенням суду, що набрало законної сили, з твердої суми в розмірі 1000,00 грн щомісячно на визначення аліментів у розмірі 1/3 частки доходів відповідача, що свідчить про збільшення встаноленого рішенням суду розміру аліментів.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Неповнолітня дитина проживає з позивачкою, вона є одержувачем аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 є працездатним, будь-яких відомостей про неможливість сплати ним аліментів у розмірі, зазначеному позивачкою, у ході розгляду справи не здобуто.

Будь-яких заперечень щодо наведених позивачкою обставин, якими вона обґрунтовує необхідність збільшення розміру аліментів, від відповідача у ході розгляду справи не надійшло.

Визначений рішенням суду розмір аліментів вочевидь не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, з огляду на те, що його розмір є меншим ніж мінімальний гарантований розмір аліментів для дитини відповідного віку.

На підставі наведеного, виходячи із сукупності досліджених та належним чином оцінених у ході судового розгляду справи доказів, виходячи із засад цивільного законодавства, зокрема справедливості та розумності, з метою забезпечення умов для гармонійного розвитку дитини, враховуючи матеріальне становище позивачки, яка утримує та виховує спільну з відповідачем дитину, право особи, з якою проживає дитина, обирати спосіб визначення розміру аліментів, матеріальний стан відповідача, суд дійшов висновку, що відповідач здатний утримувати свою дитину та сплачувати аліменти в заявленому позивачкою розмірі, а тому вимога позивачки щодо зміни розміру та способу стягнення аліментів підлягає задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Беручи до уваги висновок про повне задоволення позовних вимог позивачки, яка відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 56, 180-199 СК України, ст.ст. 4, 13, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.09.2017 у справі № 308/6438/17 у твердій грошовій сумі, а саме:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову 04.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (тисяча двісті одинадцять грн 20 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.І. Зарева