ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2910/25 Справа № 210/6461/24 Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Справа № 210/6461/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Матвійчук Ю.К.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Козаченко Дарія Ігорівна, на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року, яке ухвалено суддею Чайкіною О.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 16 грудня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі АТ «ПУМБ»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява мотивована тим, що 14 червня 2022 року відкрито виконавче провадження по примусовому стягненню, згідно виконавчого напису №1478, виданого 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 33207,36 грн.

Позивач вказує, що приватним нотаріусом не дотримано порядок вчинення виконавчого напису, нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не є нотаріально посвідченим. Виконавчий напис було вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості. Тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, просив суд визнати виконавчий напис №1478 від 05.05.2021 року таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти у розмірі 31 208,56 грн. та судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 05 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за № 1478, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за Кредитним договором № 01.

В інший частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з АТ «ПУМБ» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за звернення до суду з позовною заявою в розмірі 1937,92 грн.

Стягнуто з АТ «ПУМБ» на користь ОСОБА_1 суму судового збору за подачу заяви про забезпечення позову в розмірі 484,48 грн.

Стягнуто з АТ «ПУМБ» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Козаченко Д.І., просить скасувати рішення суду у частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з АТ «ПУМБ» на користь ОСОБА_1 безпідставно набутих коштів в сумі 31208,56 грн. та прийняти нове рішення у цій частині та стягнути з АТ «ПУМБ» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в сумі 31208,56 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції ,виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, при постановленні рішення, неповно з`ясував обставини справи, висновки, викладені у рішенні щодо позовної вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 31208,56 грн., не відповідають обставинам справи, оскільки позивачем були надані до позову докази на підтвердження заявлених позовних вимог. Ухвалюючи рішення в частині відмови у задоволенні вимог щодо стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 31208,56 грн., суд першої інстанції безпідставно виходив з того, що докази списання коштів матеріали справи не містять, а позивач не виявив бажання їх надати в межах даного провадження, оскільки суд не дослідив докази, які були надані позивачем на підтвердження позовних вимог, а саме відповідь на адвокатський запит, який підтверджує списання коштів у сумі 31208,56 грн. на користь відповідача.

Також, позивач поніс судові витрати у вигляді оплати витрат на правничу допомогу згідно договору про надання правничої допомоги від 24 жовтня 2024 року, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Фаворит», у розмірі 6 000,00 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 адвоката Козаченко Д.І., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 травня 2021 року приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна вчинила виконавчий напис, реєстр №1478, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у розмірі 33207,36 грн., з яких 12825,22 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 12281,19 грн. прострочена заборгованість за комісією, 0,95 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 8100,0 грн строкова заборгованість за штрафами і пеня (а.с.9).

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом, на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат», стягнуто плату із відповідача в розмірі 50,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 33707,36 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесею Вікторівною 14 червня 2021 року відкрито виконавче провадження № 65788012 з виконання виконавчого напису № 1478 від 05.05.2021 року (а.с.15).

02 жовтня 2024 року Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесею Вікторівною накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електроних гаманцях, які наліжать боржнику ОСОБА_1 (а.с.14).

Встановивши в ході судового розгляду, що кредитний договір №01 від 10.10.2017 року, за яким відбулося відступлення права вимоги, не є доказом наявності безспірної заборгованості, а складові заборгованості, строки її погашення, мають встановлюватися за позовом правонаступника до боржника про стягнення заборгованості, а тому виконавчий напис вчинено за відсутності безспірної заборгованості, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов в частинні визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «ПУМБ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, учасниками справи не оскаржується, та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.10.2018 у справі № 186/1743/15-ц, згідно якої, у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду лише в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «ПУМБ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, про стягненнябезпідставно набутих коштів в сумі 31208,56 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів в рамках примусового виконання виконавчого напису, суд першої інстанції виходив з недоведеності заявлених позовних ви мог у цій частині, оскільки, докази списання коштів матеріали справи не містять, а позивач не виявив бажання їх надати в межах даного провадження.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно із частиною 3 статті 1212 ЦК України та положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі №753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі №910/3395/19.

Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08.09.2021 року у справі №201/6498/20.

Підставою стягнення коштів з позивача був виконавчий напис нотаріуса, який визнаний таким, що не підлягає виконанню, тобто кошти були стягнуті, а не добровільно внесені в рахунок погашення заборгованості.

Згідно листа Приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області від 04 листопада 2024 року №81609, у рамках виконавчого провадження №665788012 із боржника ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти у розмірі 35 304,46 грн., із яких: 31 208,56 грн. сума боргу за виконавчим документом, яка перерахована на рахунок стягувача АТ «ПУМБ»; 975,22 грн. витрати виконавчого провадження; 3 120,82 грн. основна винагорода приватного виконавця (а.с. 10).

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 1212 ЦК України, безпідставно утримані грошові кошти у розмірі 31 208,56 грн. підлягають поверненню позивачу, а тому позовні вимоги щодо стягнення з АТ «ПУМБ» на користь ОСОБА_1 грошових коштів, стягнутих в процесі виконавчого провадження №665788012, підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції, в оскаржуваній частині, не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що відповідно п.2 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «ПУМБ» про стягнення безпідставно отриманих коштів з ухваленням нового рішення про задоволення цих позовних вимог.

Згідно п. в ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України.

Зокрема, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання професійної правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання професійної правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджуються здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робі, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги (п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 24 жовтня 2024 між адвокатським об`єднанням «Фаворит» в особі старшого партнера Мотуза Олександра Володимировича та Фроловим Олександром Михайловичем укладений Договір про надання правової допомоги. Відповідно до п.3.1 за надання правової допомоги, Клієнт сплачує об`єднанню винагороду. Умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього договору (а.с.11 зворот).

Згідно додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 24 жовтня датку №2024 року, позивач здійснює оплату послуг на користь АО «Фаворит» за виконання доручень в такому розмірі: - надання консультацій правового характеру від 1 000,00 грн.; - складання позову або апеляційної чи касаційної скарги від 3 000,00 грн.; - складання адвокатських запитів від 1000,00 грн.; - представництво інтересів в суді від 2000,00 грн. за кожне судове засідання; - складання інших документів правового характеру від 1 000,00 грн.

Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг від 25 грудня 2024 року, позивачу були надані такі послуги: надання консультацій правового характеру щодо порядку оскарження рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2024 року по справі №210/6461/24 1000,00 грн.; складання апеляційної скарги на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2024 року по справі №210/6461/24 5000,00 грн.

З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи в суді апеляційної інстанції, критерію необхідності підготовки процесуальних документів та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 6 000,00 грн. та їх стягнення не суперечить принципу розподілу судових витрат.

Також, колегія суддів стягує з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 453,44 грн., тобто пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Козаченко Дарія Ігорівна, - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, про стягнення безпідставно отриманих коштів - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, про стягнення безпідставно отриманих коштів задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 31 208 (тридцять одна тисяча двісті вісім) гривень 56 (п?ятдесят шість) копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 1 453 (одна тисяча чотириста п?ятдесят три) гривні 44 (сорок чотири) копійки.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, у розмірі 6 000 (шість тисячі) гривень 00 (нуль) копійок

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 березня 2025 року.

Головуючий:

Судді: