Справа № 305/235/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 лютого 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Кожух О. А., Собослой Г. Г.

з участю секретаря Гусоньки З. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділу освіти, культури, молоді та спорту Рахівської міської ради на рішення Рахівського районного суду від 14 березня 2024 року, ухвалене суддею Дочинець С. І., по справі за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, культури, молоді та спорту Рахівської міської ради, Рахівської дитячо-юнацької спортивної школи відділу освіти, культури, молоді та спорту Рахівської міської ради, Рахівської міської ради, про визнання незаконним та скасування наказу про зупинення нарахування середнього заробітку, зобов`язання поновити нарахування і виплату середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2024 року ОСОБА_1 пред`явив позов до відділу освіти, культури, молоді та спорту Рахівської міської ради, Рахівської дитячо-юнацької спортивної школи відділу освіти, культури, молоді та спорту Рахівської міської ради, Рахівської міської ради, про визнання незаконним та скасування наказу про зупинення нарахування середнього заробітку, зобов`язання поновити нарахування і виплату середнього заробітку.

Свої вимоги мотивував тим, що позивач ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах із Рахівською дитячо-юнацькою спортивною школою Рахівської міської ради та відділу освіти, культури, молоді та спорту Рахівської міської ради, займаючи посаду заступника директора та тренера-викладача Дитячо-юнацької спортивної школи, тобто є педагогічним працівником.

З 25 лютого 2022 року по теперішній час позивач проходить військову службу в Збройних Силах України в штаті ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді старшого сержанта з матеріального забезпечення управління роти охорони та, відповідно, був увільнений від виконання обов`язків заступника директора та тренера-викладача зі збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку.

Кошти від надходження із основного місця роботи вирішив накопичувати на майбутнє, то ж зарплатною карткою не користувався. Проте, у серпні 2023 року захворіла мати та постало питання зняття коштів із зарплатної картки за основним місцем роботи. Однак, коштів на картці не було, з приводу чого позивач звернувся до відділу освіти, культури, молоді та спорту для отримання пояснень відсутності нарахованої заробітної плати, де йому усно повідомили, що наказом №23-к від 19 липня 2022 року Рахівської дитячо-юнацької спортивної школи Рахівської міської ради йому зупинено нарахування середнього заробітку з дати набрання чинності Законом України від 01.07.2022 №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин».

Відтак, 30 серпня 2023 року позивач звернувся до Відділу освіти, культури, молоді та спорту із відповідною заявою щодо поновлення виплати середньомісячного заробітку з моменту припинення у відповідності до норм чинного законодавства та виплати попереднього середнього заробітку, та 10 листопада 2023 року до Рахівської міської ради, як вищого органу з приводу цього ж питання.

Однак, листом відділу освіти, культури, молоді та спорту №723/01-15 від 19.09.2023 року та листом Рахівської міської ради Закарпатської області №02-36/1823 від 27.11.2023 року, позивачу відмовлено у поновленні та виплаті середнього заробітку, керуючись Законом України «Про внесення до деяких законодавчих актів України щодо стабілізаційних трудових відносин» від 01 липня 2022 року №2352 ІХ, яким внесено зміни до статті 119 КЗпП України в частині виключення норми щодо збереження роботодавцем середнього заробітку працівникам, призваним на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення при збереженні місця роботи. Ця норма прийнята в умовах воєнного стану, яка не розмежовує військовослужбовців за галузями, професіями їх діяльності у цивільному житті до мобілізації/призову, а прописує норму універсально, загально. Норма ст. 57 Закону України «Про освіту» була прийнята у 2017 році, тобто до періоду воєнного стану. Розбіжність правової норми у цих двох законах є очевидною. Але, позаяк Закон України від 01.07.2022 №2352-ІХ був прийнятий останнім, то ним Відділ і керується у своїй роботі. А керування листом Міністерства економіки України №4711-06/60669-03 від 21.08.2022 в якому мовиться, що за педагогічними та науково-педагогічними працівниками зберігається середній заробіток, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, або військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на підставі ст.57 Закону України «Про освіту» не є нормативним актом, про що сказано в останньому абзаці, вказаного листа.

З такою правовою позицією відділу освіти, культури, молоді та спорту та Рахівської міської ради Закарпатської області позивач не погоджується з огляду на таке.

У частині другій статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачені гарантії для громадян України призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, зокрема, шляхом відсилання як до частини третьої статті 119 КЗпП України, так і до норм інших законів (зокрема, частина друга статті 57 Закону України «Про освіту»).

Законом № 2352-IX не внесено зміни до інших законів, які передбачають гарантії для громадян України призваних на військову службу за призовом під час мобілізаціїі встановлені нормами інших законів (зокрема, для педагогічних чи науково-педагогічних працівників). Тобто, для окремих категорій суб`єктів (зокрема, для педагогічних чи науково-педагогічних працівників) призваних на військову службу за призовом під час мобілізації збережено таку гарантію як попередній середній заробіток.

В частині другій статті 57 Закону України «Про освіту» міститься спеціальна норма щодо положень частини третьої статті 119 КЗпП України, оскільки поширюється на педагогічних чи науково-педагогічних працівників. Спеціальна норма (частина друга статті 57 Закону України «Про освіту») має перевагу над загальною (частина третя статті 199 КЗпП) нормою. Прийнята пізніше в часі загальна норма (частина третя статті 199 КЗпП) не скасовує спеціальної норми. Тому за педагогічними чи науково-педагогічними працівниками призваними на військову службу за призовом під час мобілізації зберігається попередній середній заробіток.

З огляду на це позивач просить позов задовольнити; визнати незаконним та скасувати наказ Рахівської дитячо-юнацької спортивної школи Рахівської міської ради №23-к від 19 липня 2022 року «Про зупинення заробітної плати» з дати набрання чинності Закону України від 01.07.2022 №2352-ІХ; зобов`язати відділ освіти, культури, молоді та спорту Рахівської міської ради, Рахівську міську раду Закарпатської області поновити нарахування середнього заробітку і виплату попереднього середнього заробітку позивачу, стягнути з відповідача судові витрати (а.с.2-7).

Рішенням Рахівського районного суду від 14 березня 2024 року позов задоволено в повному обсязі.

Визнано незаконним та скасовано наказ Рахівської дитячо-юнацької спортивної школи Рахівської міської ради №23-к від 19 липня 2022 року «Про зупинення заробітної плати» з дати набрання чинності Законом України від 01.07.2022 №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин» педагогічному працівнику ОСОБА_1 , заступнику директора, тренеру-викладачу.

Зобов`язано відділ освіти, культури, молоді та спорту Рахівської міської ради, Рахівську міську раду Закарпатської області поновити нарахування середнього заробітку і здійснити виплату попереднього середнього заробітку ОСОБА_1 , який проходить військову службу за призовом, з моменту припинення таких виплат.

Вирішено питання про судові витрати (а.с.27-29).

На це рішення відділ освіти, культури, молоді та спорту Рахівської міської ради подав апеляційну скаргу. Апелянт зазначає, що до ч. 3 ст. 119 КЗпП України було внесено зміни, відповідно до яких відповідач повинен зберігати за позивачем місце роботи і посаду. При цьому обов`язок щодо збереження середнього заробітку внесеними змінами виключений. Апелянт також звертає увагу на те, що позивач не є педагогічним працівником в розумінні чинного законодавства, адже є тренером викладачем. У зв`язку з цим апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові (а.с.31-36).

У судове засідання в апеляційній інстанції учасники справи не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Від адвоката Бойко Б. Б., який представляє інтереси відділу освіти, культури, молоді та спорту Рахівської міської ради надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши зібрані у справі матеріали, колегія суддів прийшла до висновків, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що згідно наказу Рахівської дитячо-юнацької спортивної школи відділу освіти від 25.02.2022 року №4 «Про призвання на військову службу по загальній мобілізації» заступника директора ДЮСШ Рахівської міської ради Рахівського району ОСОБА_1 з 25.02.2022 року відряджено на військову службу по загальній мобілізації.

В наказі також зазначено, що відповідно до ст. 119 КЗпП України за працівниками, призначеними на військову службу за призивом осіб з числа резервістів в особливий період до дня фактичного звільнення зберігається місце роботи, посада, середній заробіток на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування та форм власності і у фізичних осіб-підприємців, у яких вони працювали під час призову.

З наказу Рахівської дитячо-юнацької спортивної школи відділу освіти від 19.07.2022 року №23-к «Про зупинення заробітної плати» вбачається, що мобілізованому заступнику директора ДЮСШ Рахівської міської ради Рахівського району ОСОБА_1 призупинено виплату середньомісячної заробітної плати.

На звернення позивача від 10.11.2023 року Рахівська міська рада та відділ освіти, культури, молоді та спорту листами від 19.09.2023 №723/01-15 та від 27.11.2023 року №02-36/1823 щодо виплати йому середньомісячного заробітку з липня 2022 року, як вчителю, мобілізованому на військову службу по загальній мобілізації до ЗСУ повідомлено, що припинення виплати середньомісячного заробітку зумовлено тим, що 01.07.2022 року вступив в дію Закону України №2352-ІХ, яким зі статті 119 КЗпП України було виключено норми щодо збереження роботодавцем середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу. Оскільки цей нормативно-правовий акт прийнятий останнім, то Відділ керується ним, а не ст. 57 Закону України «Про освіту». Однак Рахівська міська рада та Відділ не будуть заперечувати вимогу позивача щодо виплати йому середньомісячного заробітку з липня 2022 року у суді.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №465 від 22.01.2024 позивач з 25 лютого 2022 року по теперішній час проходить військову службу в Збройних Силах України в штаті ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді старшого сержанта з матеріального забезпечення управління роти охорони.

Згідно зі ст. 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до ч.3 ст.119 КЗпП України в редакції, яка діяла до 19.07.2022, за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб підприємців, у яких вони працювали на час призову.

Водночас, 19.07.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» №2352-ІХ, яким внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема, ч.3 ст.119 КЗпП України, в якій слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада».

Враховуючи зазначене, з дати набуття чинності вищезазначеного Закону, середній заробіток за працівниками, перелік яких визначений ч.3 ст.119 КЗпП України, не зберігається.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про освіту» законодавство України про освіту ґрунтується на Конституції України та складається із цього Закону, спеціальних законів, інших актів законодавства у сфері освіти і науки та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Частиною 2 ст.57 Закону України «Про освіту» передбачено, що у разі захворювання педагогічного чи науково-педагогічного працівника, яке тимчасово унеможливлює виконання ним посадових обов`язків і обмежує можливість перебування у колективі осіб, які навчаються, або тимчасового переведення за цих чи інших обставин на іншу роботу чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період за таким працівником зберігається попередній середній заробіток. У разі хвороби або каліцтва попередній середній заробіток виплачується до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.

Змін до зазначеної норми Закону України «Про освіту» станом на момент видачі оспорюваного наказу про припинення нарахування середньомісячного заробітку внесено не було. Такі зміни внесено на підставі Закону № 3494-IX від 22.11.2023. Водночас, до цього часу (22.11.2023) обов`язок роботодавця щодо збереження попереднього середнього заробітку існував.

Таким чином, вимоги вищенаведених правових норм ч.3 ст.119 КЗпП України та ч.2 ст.57 Закону України «Про освіту» певний період часу містили розбіжності, відносно наявності підстав для нарахування та виплати середнього заробітку особам, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, коли нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законі.

Спеціальна норма (частина друга статті 57 Закону України «Про освіту») має перевагу над загальною (частина третя статті 119 КЗпП) нормою (lex specialis derogat generali). Прийнята пізніше в часі загальна норма (частина третя статті 119 КЗпП) не скасовує спеціальної норми (lex posterior generalis non derogat priori speciali).

Тому за педагогічними чи науково-педагогічними працівниками призваними на військову службу за призовом під час мобілізації певний період часу (до 22.11.2023) зберігався попередній середній заробіток.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду №718/209/23, провадження №61-11879св23 від 16 жовтня 2023 року.

Таким чином, вирішуючи дану справу суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, визначився з характером правовідносин та нормою спеціального закону, що підлягає застосуванню.

Отже, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 57 Закону України «Про освіту», а також того, що ОСОБА_1 є педагогічним працівником, був мобілізований на військову службу до Збройних Сил України в зв`язку з введенням воєнного стану, позивачу протиправно було припинено нарахування і виплату середнього заробітку станом до 22.11.2023 року, у зв`язку з чим наказ Рахівської дитячо-юнацької спортивної школи відділу освіти від 19.07.2022 року №23-к «Про зупинення заробітної плати» є незаконним та підлягає скасуванню.

Доводи апелянта про те, що позивач ОСОБА_1 є тренером викладачем, а отже не є педагогічним працівник в розумінні чинного законодавства, не заслуговують на увагу, оскільки позивач, крім того, що є тренером викладачем, обіймає також посаду заступника директора Дитячо-юнацької спортивної школи, а отже є педагогічним працівником.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не має.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відділу освіти, культури, молоді та спорту Рахівської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Рахівського районного суду від 14 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 березня 2025 року.

Головуючий

Судді