ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/747/24 Номер провадження 22-ц/814/926/25Головуючий у 1-й інстанції Попов М.С. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Карпушина Г. Л., Чумак О. В.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Даценко Юлії Іванівни

на заочне рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2024 року постановлене під головуванням судді Попова М. С., повний текст судового рішення складено 29 жовтня 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про розірвання договору оренди землі, стягнення невиплаченої орендної плати,

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивовано тим, що 18.03.2013 між ОСОБА_2 та ПСП «Перемога» з врахуванням додаткових угод було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,00 га (рілля), кадастровий номер :00:002:0247, яка знаходиться на території Верхньоланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області.

Вказана земельна ділянка належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 .

Відповідно до додаткової угоди № б/н від 05.05.2018 зі згоди орендодавця (яка виражається шляхом підписання даного договору) орендар передав, а новий орендар прийняв на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені у договорі оренди, де новий орендар - ТОВ «Агро-Край».

Відповідно до додаткової угоди № б/н до договору оренди землі з 20.12.2017 договір укладено на 12 років та діє до 31.12.2025. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 144 472,37 грн з урахуванням коефіцієнта індексації станом на 01.01.2017. Розмір річної орендної плати за оренду земельної ділянки складає 9% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту індексації за рік оренди.

Сторонами також погоджено, що орендна плата вноситься не рідше 1 разу на рік з 01.08 до 31.12 поточного року шляхом видачі готівкових коштів або в натуральному вигляді (зерновими та/або технічними культурами).

Позивач у повному обсязі та належним чином виконав взяті на себе договірні зобов`язання, передавши в строкове орендне користування відповідачу земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Натомість відповідач, в порушення свого обов`язку, встановленого договором оренди землі, не здійснив виплату позивачу орендної плати з урахуванням індексів інфляції за 2020-2023 роки.

Оскільки на претензію позивача відповідач не зреагував належним чином та не провів доплату орендної плати з урахуванням індексу інфляції, невиконання ТОВ «Агро-Край» власного договірного грошового зобов`язання у вигляді невнесення розміру орендної плати за отримані у користування сільськогосподарські угіддя передбачає відповідальність, встановлену умовами договорів, а саме п. 14, у вигляді пені в розмірі 0,01% від несплаченої своєчасно суми за кожний день прострочення, а також 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання та інфляційні втрати згідно вимог статті 625 ЦК України.

Вказував, що систематична несплата орендної плати є підставою для розірвання договору оренди землі.

Посилаючись на викладене, просив суд розірвати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0247, площею 4,00 га, яка знаходиться на території Верхньоланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, укладений 18.03.2013 між ОСОБА_2 (спадкоємець ОСОБА_1 ) та ПСП «Перемога» (новий орендар ТОВ «Агро-Край» згідно додаткової угоди від 05.05.2018), скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права оренди від 03.04.2013 за № 686845 щодо вказаної земельної ділянки, стягнути з ТОВ «Агро-Край» на його користь заборгованість по орендній платі з урахуванням індексу інфляції за користування земельною ділянкою кадастровий номер :00:002:0247 за 2021 рік у розмірі 1 746,40 грн, пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 1 545,09 грн, 3% річних за користування коштами в розмірі 116,09 грн, за 2022 рік - у розмірі 7 207,46 грн, пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 36 87,17 грн, 3% річних за користування коштами в розмірі 262,89 грн та за 2023 рік - у розмірі 8 528,69 грн, пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 551,10 грн, 3% річних за користування коштами в розмірі 55,23 грн, а також судові витрати.

Заочним рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 12 березня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано відсутністю правових та фактичних підстав для задоволення позову.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Даценко Ю. І. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що умовами договору оренди землі передбачено обчислення розміру орендної плати за землю з урахуванням індексації, що також встановлено частиною третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі». Таким чином, за умовами договору оренди землі 2017 року відповідач повинен щорічно сплачувати орендну плату з урахуванням індексу інфляції за попередній рік за наростаючим підсумком, оскільки інфляція є складовою орендної плати.

Вказує, що наведений судом розрахунок індексу інфляції не відповідає нормам чинного законодавства та обставинам справи, оскільки згідно правової позиції Верховного Суду загальним принципом обрахування індексу інфляції є застосування кумулятивного нарахування індексу інфляції.

Вважає обґрунтованим наведений позивачем розрахунок заборгованості з орендної плати, який проведений відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, а також умов договору, виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка відображена в інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Агро-Край» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За правилами частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.03.2017, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Широкою О. М. за реєстровим № 140, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,00 га (рілля), кадастровий номер :00:002:0247, яка знаходиться на території Верхньоланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 матері позивача - ОСОБА_2 (а. с. 61).

ТОВ «Агро Край» використовує вказану земельну ділянку згідно договору оренди землі від 18.03.2013, укладеного між ОСОБА_2 та ПСП «Перемога», додаткової угоди від 20.12.2017 та додаткової угоди від 05.05.2018 до договору оренди землі укладеної між ОСОБА_1 , ПСП «Перемога» та ТОВ «Агро Край» (а. с. 64-65, 18, 19).

Відповідно до умов додаткової угоди від 20.12.2017 внесено зміни до пунктів 2.4, 3.1., 4.1 договору оренди землі від 18.03.2013, зокрема, визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що становить 144 472,37 грн з урахуванням коефіцієнта індексації станом на 01.01.2017; встановлено, що договір укладено на 12 років - до 31.12.2025 з переважним правом орендаря на його поновлення на новий строк у порядку, встановленому законом; та визначено розмір річної орендної плати за оренду земельної ділянки, що складає 9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції у відповідності до пункту 4.2 договору оренди землі від 18.03.2013.

Орендна плата сплачується орендарем орендодавцю в касі орендаря шляхом видачі готівкових коштів не рідше 1 разу на рік і не пізніше ніж в строк з 01 серпня до 31 грудня кожного року (пункт 4.3. договору оренди землі від 18.03.2013).

Решта умов договору оренди землі залишаються незмінними та сторони підтвердили свої зобов`язання за ним.

Позивач вважає, що відповідач порушив умови договору оренди землі, оскільки систематично сплачував орендну плату за користування земельними ділянками не в повному обсязі, без урахування індексу інфляції.

08 січня 2023 року ОСОБА_1 направив на адресу відповідача претензію про перегляд розміру орендної плати та просив встановити їх на рівні 25 762 грн, про що внести відповідні зміни до договору, або ж проіндексувати розмір орендної плати самостійно, починаючи з 2018 року (а. с. 16).

Оскільки вказана претензія залишена без реагування відповідачем, ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем належним чином виконуються умови договору оренди землі, виплата орендної плати за 2021-2023 роки здійснена з урахуванням індексу інфляції, з чим погоджується і судова колегія апеляційного суду з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень частини першої статті 5 ЦПК України, частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України предметом судового захисту є саме порушене, невизнане або оспорене право позивача.

Плата за володіння і користування орендованою земельною ділянкою є обов`язковою умовою оренди землі (статті 1, 13, 15 Закону України «Про оренду землі», частина перша статті 93 ЗК України, частина перша статті 792 ЦК України).

Згідно статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Тобто орендна плата підлягає збільшенню на індекс інфляції, якщо інше не встановлено умовами договору. Водночас, виходячи з принципу свободи договору (статті 6, 627 ЦК України) сторони мають право вказати в договорі, що орендна плата не індексується. Якщо такої згоди між сторонами не досягнуто, індексація орендної плати здійснюється на підставі Закону.

Чинним законодавством України методика розрахунку орендної плати за землю недержавної форми власності не визначена, тому відповідний механізм індексації орендної плати сторони можуть передбачити в договорі оренди землі, в іншому випадку застосовуються загальні норми права.

У справі, що переглядається, у пункті 4.2 договору оренди землі від 18.03.2013 сторони погодили, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексу інфляції і в цій частині умови договору залишились без змін.

Статтями 629, 526 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами, а також загальні умови виконання зобов`язання.

За нормами статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» праву орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати кореспондується обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт.

Таким чином, у спірних правовідносинах саме орендар є зобов`язаною особою (боржником) щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку орендодавцю у розмірі та на умовах, визначених договором оренди землі, та відповідно на нього покладається обов`язок доведення належного виконання ним свого зобов`язання.

Частинами першою та другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України зазначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Отже, законодавство передбачає як необхідну умову для розірвання договору оренди землі - систематичне невиконання умов договору, в тому числі і несплату орендної плати.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 07.03.2023 та 02.02.2024, ОСОБА_1 від ТОВ «Агро-Край» у грудні 2022 року було нараховано та виплачено 18 781,41 грн орендної плати, у вересні 2023 року - 18 781,41 грн, що не заперечувалось позивачем (а. с. 20, 21-22). Така ж сума - 18 781,41 грн була виплачена позивачу і у вересні 2021 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що розмір орендної плати має вираховуватись від нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0247, встановленої станом на 18.09.2023 у значенні 172 870,16 грн, тобто за 2021-2023 роки користування ТОВ «Агро-Край» спірною земельною ділянкою щорічна орендна плата на вимогу позивача мала становити 15 558,31 грн, на яку позивачем нараховано також індекс інфляції, що не відповідає умовам укладеного договору оренди землі та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини сторін.

Так, при внесенні змін до договору оренди землі від 18.03.2013 у додатковій угоді від 20.12.2017 сторони погодили, що розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, який є основою для розрахунку річної орендної плати, становить 144 472,37 грн з урахуванням коефіцієнта індексації станом на 01.01.2017, отже, 9% від цієї суми складає 13 002,51 грн, що підлягали індексації у відповідності до пункту 4.2 договору оренди землі від 18.03.2013.

Взявши за основу нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка була оцінена Державною службою України з питань геодезії картографії та кадастру станом на 18.09.2023 у розмірі 172 870,16 грн, позивач не довів підстав для її застосування, оскільки між сторонами не було погоджено перерахунку орендної плати залежно від зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 2021 р. № 1147,нормативна грошова оцінка земельної ділянки визначається за формулою, що включає і добуток коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за період від затвердження нормативу капіталізованого рентного доходу до дати проведення оцінки.

Згідно положень пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Таким чином, зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його учасниками, що по справі не встановлено і суду позивачем не доведено, а обрахунок ним орендної плати за спірний період із застосуванням нормативної грошової оцінки, визначеної станом на 18.09.2023, є безпідставним, оскільки збільшення розміру орендної плати внаслідок зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки умовами укладеного між сторонами договору не передбачено.

Крім того, одночасне застосування позивачем індексації орендної плати та індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки у спірний період не відповідає правовій природі індексації та суперечить основним засадам (принципам) цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України).

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено та не спростовується доводами апеляційної скарги представника позивача, що відповідач належним чином виконував умови укладеного між сторонами договору оренди землі від 18.03.2013 з урахуванням внесених до нього змін, виплата орендної плати за 2021-2023 роки проведена позивачу в узгодженому сторонами розмірі з урахуванням індексу інфляції, належних та допустимих доказів на підтвердження порушення відповідачем умов договору позивачем не надано.

Аналіз умов укладеного між сторонами договору оренди землі свідчить, що сторони не передбачали в договорі оренди правил обчислення орендної плати із застосуванням кумулятивного методу нарахування індексу інфляції, а правові висновки Касаційного господарського суду Верховного Суду, на які посилається в апеляційній скарзі представник позивача, не є релевантними щодо спірних правовідносин у цій справі.

Судом встановлено, і це підтверджено матеріалами справи, що відповідач в повному обсязі виплатив позивачу орендну плату за 2021-2023 роки, заборгованість з орендної плати у спірний період відсутня, відтак факт систематичного невиконання орендарем обов`язку зі сплати орендної плати не доведений, а тому підстави для дострокового розірвання договору оренди спірної земельної ділянки відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який всебічно, повно та об`єктивно встановив обставини справи на підставі наданих сторонами доказів із дотриманням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

За вказаних обставин апеляційна скарга представника позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Даценко Юлії Іванівни - залишити без задоволення.

Заочне рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді Г. Л. Карпушин

О. В. Чумак