Справа № 367/1216/25
Провадження №2/367/3088/2025
УХВАЛА

Іменем України

10 березня 2025 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

у с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною позовною заявою. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2025 вказаний матеріал передано для розгляду судді Білогруд О.О.

Перевіривши матеріали справи, суддя вважає, що вона підлягає направленню за підсудністю до іншого суду, з огляду на таке.

На запит суду від 30.01.2025 Відділом реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Борщагівської сільської ради (вх. № 11255 від 07.03.2025) повідомлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

З позовної заяви вбачається, що позивачем ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на повнолітнього сина. Адресу свого місцезнаходження у позовній заяві ОСОБА_1 зазначає місто Київ, адресу відповідача - село Софіївська Борщагівка, Бучанського району, Київської області. Також нею вказано, що оскільки відповідач проживає на території Бучанського району Київської області справа підсудна Ірпінському міському суду Київської області.

Частиною першою статті 28 ЦПК України передбачено альтернативну підсудність у справах, зокрема, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Тобто позивач може самостійно обрати суд до якого звернутися з позовом вказаної категорії.

Зважаючи на звернення позивача до Ірпінського міського суду Київської області, а також мотиви зазначені у позовній заяві, суд вважає, що позивачкою обрано суд саме за місцем проживання відповідача.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно достатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина перша статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пунктів 3-1 Розділу XII «Прикінцеві перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (із наступними змінами) до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17.07.2020 № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX".

До набрання чинності Постановою Верховної ради України «Про утворення і ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-IX село Софіївська Борщагівка, Бучанського району Київської області належало до адміністративних меж Києво-Святошинського району Київської області.

Водночас розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (частина перша статті 378 ЦПК України).

Згідно з частиною дев`ятою статті 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Місце проживання відповідача зареєстровано на території, що не належить до територіальної підсудності Ірпінського міського суду Київської області, а тому підлягає направленню за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Згідно зі статтею 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись статтями 27, 31, 187, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

цивільну справу № 367/1216/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів передати за підсудністю на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області (адреса: місто Київ, вулиця Тараса Бульби-Боровця, будинок 1, 03170).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя О.О. Білогруд