Провадження № 2/204/105/25
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

за участю секретаря Кислиці Є.Ю.,

за участю представника позивача адвоката Мартинової О.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача адвоката Гусак О.Л.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2023 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини у розмірі 95 040,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалась на те, що у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07 травня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання його малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 05 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, в особі матері дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 . За період з 05.03.2015 по 31.03.2023 заборгованість відповідача по сплаті аліментів становила 108 168,80 грн, а тому позивач просила стягнути з відповідача неустойку за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 95 040,00 грн (а.с.26-28).

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву, просила її задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені у позові.

Відповідач, представник відповідача подали відзив на позовну заяву, згідно якого просили зменшити розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів до 5 000,00 грн, з урахуванням того, що станом на день розгляду справи заборгованість відповідача по аліментам повністю погашена, дитина сторін з квітня 2022 року проживає з батьком та повністю перебуває на його утриманні, а мати, позивач у справі, яка за рішенням суду має сплачувати аліменти, не сплачує, у зв`язку з чим, у останньої наявна заборгованість зі сплати аліментів (а.с.36-39).

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши представника позивача, заперечення відповідача та його представника, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст.12 ЦПК України передбачено, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. ч. 1, 5-7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).

В судовому засіданні встановлено, що у сторін народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане 13 грудня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками якої зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.5).

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07 травня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 05 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, в особі матері дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.12).

На підставі зазначеного рішення суду було видано виконавчий документ та відкрито виконавче провадження.

Відповідно частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Так, згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим документом №2/204/1152/15 від 07.05.2015 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 800,00 грн щомісячно на утримання ОСОБА_4 (08.12.2011), складеного державним виконавцем Михайленко Ю.В., станом на 31.03.2023 заборгованість по аліментних платежах за виконавчим документом складає 108 168,80 грн (а.с.14-15).

Також, судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 вересня 2023 року ухвалено припинити стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягується на підставі рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07.05.2015 року у справі № 204/1411/15-ц (провадження № 2/204/1152/15 ) згідно виконавчого листа №2/204/1152/15, виданого 07.05.2015 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська, починаючи з 15 квітня 2022 року; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.40-43).

Як встановлено судовими рішеннями періодом, за який підлягає нарахування пеня, є 05 березня 2015 по 14 квітня 2022 року включно, оскільки саме в цей період заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача ОСОБА_1 .

У період з 15 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року вина ОСОБА_1 , щодо утворення заборгованості за несплату аліментів за рішенням суду відсутня, оскільки з 15 квітня 2022 року рішенням суду припинено стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягується на підставі рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07.05.2015 року у справі № 204/1411/15-ц (провадження № 2/204/1152/15 ).

Тому, суд приймає до уваги розрахунок розміру неустойки, який був наданий відповідачем як контррозрахунок як належний доказ по справі, оскільки він не викликає сумніву у суду та не спростований позивачем по справі.

Станом на час винесення рішення у цій справі, відповідач в судовому засіданні зазначав про те, що заборгованість по аліментам повністю погашена, що не заперечувалось і представником позивача.

Визначаючись з розміром неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує наступне.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч.1 ст. 196 СК України. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

При цьому, право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили, при наявності вини платника аліментів за прострочення у їх сплаті.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.196 СК України, суд відповідно до вимог ст.264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому, право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст.196 СК України, не пов`язується з дотриманням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження».

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Саме таку правову позицію 03 квітня 2019 року висловила Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц.

Крім того, аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за сплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення слати аліментів.

Отже, суд приймає до уваги розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, здійснений відповідачем, оскільки він здійснений у відповідності до вимог ст.196 СК України.

Таким чином, розмір пені за період з 05 березня 2015 по 14 квітня 2022 року включно складає 76 573,50 грн.

Крім того, враховуючи вимоги ч.1 ст.196 СК України, пеня стягується не більше 100 відсотків заборгованості.

Так, згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим документом №2/204/1152/15 від 07.05.2015 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 800,00 грн щомісячно на утримання ОСОБА_4 (08.12.2011), складеного державним виконавцем Михайленко Ю.В., станом на 31.03.2023 заборгованість по аліментних платежах за виконавчим документом складає 108 168,80 грн.

Проте, суд не приймає зазначений розрахунок заборгованості по аліментам, оскільки він містить період, в який з відповідача з 15 квітня 2022 року рішенням суду було припинено стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягується на підставі рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07.05.2015 року у справі № 204/1411/15-ц (провадження № 2/204/1152/15 ).

Довідка-розрахунок заборгованості по аліментам на суму 22 726,97 грн, яка була надана відповідачем як контррозрахунок є належним доказом по справі, оскільки не враховує період в який з відповідача з 15 квітня 2022 року припинено стягнення аліментів за рішенням суду, а тому, вона не викликає сумніву у суду та не спростована позивачем по справі.

Положеннями частини 2 статті 196 СК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Судом враховано, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з квітня 2022 року проживає разом з батьком ОСОБА_1 , що встановлено рішення суду від 14.09.2023 року у справі №204/7908/23, яке набрало законної сили і силу ч.4 ст.82 ЦПК України є обставиною, яка не потребує доказуванню.

Цим же рішенням суду від 14.09.2023 року у справі №204/7908/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.40-43).

На підставі зазначеного рішення суду від 14.09.2023 року у справі №204/7908/23 було видано виконавчий лист №1 №204/7908/23 від 14.09.2023 та відкрито виконавче провадження ВП №75083066 від 30.05.2024 (а.с.91).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню ВП №75083066 від 30.05.2024, ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.09.2024 у сумі 35 417,38 грн (а.с.96).

Обставини справи, та надані в обґрунтування таких докази у своїй сукупності щодо матеріального та сімейного стану ОСОБА_1 як платника аліментів надають підстави для застосування положень частини 2 статті 196 СК України та, відповідно, зменшення розміру неустойки (пені) до 22 726,97 грн.

Посилання відповідача щодо відсутності офіційного доходу, погіршення його фінансового стану, не є підставою для звільнення його від сплати пені за несплату аліментів, та не заслуговують на увагу. Суд зауважує, що батько (як і матір) зобов`язані вживати необхідних заходів з метою відшукування законних джерел доходів для виконання свого обов`язку по утриманню дитини, забезпечення гідних умов проживання й розвитку.

Таким чином, враховуючи права дитини на достатнє матеріальне забезпечення, функцію майнової відповідальності пені, а також матеріальне та сімейне становище платника, з відповідача підлягає стягненню сума пені, що дорівнювала станом на дату подачі позовної заяви до суду, сумі порушеного зобов`язання, а саме 22 726,97 грн.

Відповідно до ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення (неустойки) пені за прострочення сплати аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позовної заяви позивач не сплачувала судовий збір на підставі ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

За таких обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 256,73 грн (1073,60 грн х 22 726,97 грн : 95 040,00 грн = 256,73 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,259,263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 22 726 (двадцять дві тисячі сімсот двадцять шість) грн 97 (дев`яносто сім) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 256 (двісті п`ятдесят шість) грн 73 (сімдесят три) коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дата складення повного судового рішення 17.03.2025 року.

Суддя Н.В. Токар