Провадження № 2/641/850/2025 Справа № 641/7479/24
13 березня 2025 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Ященко С.О.,
за участю секретаря судового засідання Чабанової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 641/7479/24
відповідач: Харківська міська рада
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Ізюмська державна нотаріальна контора Харківської області
про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ХМР, третя особа: Ізюмська державна нотаріальна контора Харківської області, в якому просить визначити додатковий строк подачі ОСОБА_1 до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 16.05.1997 року позивач разом з ОСОБА_2 придбали у рівних частинах квартиру АДРЕСА_1 . На початку 1999 року взаємовідносини між позивачем та ОСОБА_2 погіршилися, оскільки ОСОБА_2 вступила до міжнародної релігійної організації Свідки Єгови та, ставши її членом, стала надовго пропадати із квартири, де жила, жебракувати, агітувати на вступ до організації Свідки Єгови та надавати їй пожертви у сумі 10% від своїх доходів. Наприкінці 1999 року ОСОБА_2 прийняла рішення та разом із іншими членами організації переїхала жити у село Червоний Оскіл Ізюмського району Харківської області. З 2003 року будь-яке спілкування між позивачем та ОСОБА_2 було припинено за ініціативою та з боку ОСОБА_2 . Особисті речі та документи, які залишились після переїзду ОСОБА_2 , були складені, упаковані в валізу та зберігались у позивача. На початку липня 2024 року позивач виявила в документах ОСОБА_2 заповіт останньої, згідно якого ОСОБА_2 залишила все майно позивачу. В зв`язку з чим, позивач провела заходи щодо встановлення місця перебування ОСОБА_2 та наприкінці липня 2024 року дізналась про те, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Червоний Оскіл Ізюмського району Харківської області, та позивач 23.07.2024 року отримала свідоцтво про смерть ОСОБА_2 27.09.2024 року позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про реєстрацію спадкової справи та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_2 , але отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з пропуском нею 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. З огляду на наведене, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.10.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.11.2024 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Шевченка О.О. про витребування доказів.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.12.2024 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду.
Позивач у судове засідання не з`явився. Від представника позивача адвоката Ключника О.М. до суду надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи без участі позивача та її представника. Також вказує на те, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
З копії договору купівлі-продажу від 16.05.1997 року встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали по 1/2 частині двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Вказані обставини також підтверджуються довідкою КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" ХМР від 04.03.2025 року.
З копії заповіту від 16.05.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємельяновою І.Г. за реєстр № 3048 встановлено, що ОСОБА_2 , на випадок її смерті робить таке розпорядження: все належне їй майно, де б таке не знаходилось та з чого б воно не складалось, вона заповідає ОСОБА_1 .
З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.07.2024 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Червоний Оскіл Ізюмського району Харківської області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_1 звернулась до Ізюмської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області Нікуліною О. 27.09.2024 року винесено постанову, якою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 в зв`язку з пропуском ОСОБА_1 шестимісячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копією відповідної постанови від 27.09.2024 року.
Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо спадкування після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).
Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Вирішуючи питання про надання особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 26 вересня 2012 року в справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року в справі № 6-1486цс15 і підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 лютого 2018 року в справі № 318/1037/15, від 21 жовтня 2019 року в справі № 662/1724/18, від 24 січня 2020 року в справі № 192/1663/17.
При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, визначеного статтею 1270 ЦК України, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи.
У постанові від 20 жовтня 2021 року по справі №405/7111/19 Верховний Суд зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
У постанові від26 червня 2024 року по справі № 686/5757/23 Велика Палата Верховного Суду, з урахуванням конкретних обставин справи, що переглядається, дійшла висновку, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом.
Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Приписами ч. 1ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Червоний Оскіл Ізюмського району Харківської області.
Позивач не є спадкоємцем за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом після ОСОБА_2 .
Позивач ОСОБА_1 не підтримувала спілкування з померлою ОСОБА_2 та не була обізнана про наявність складеного ОСОБА_2 заповіту, дізналась про його наявність лише на початку липня 2024 року, та в вересні 2024 року звернулась до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини.
Зазначені обставини у сукупності можуть бути враховані судом як поважні причини пропуску ОСОБА_1 строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для надання їй додаткового строку для прийняття спадщини після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. При цьому суд враховує, що орган місцевого самоврядування залучений до участі у справі в зв`язку з відсутністю інших спадкоємців, а тому вважає за можливе витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.
Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76-81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Ізюмська державна нотаріальна контора Харківської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Червоний Оскіл Ізюмського району Харківської області, терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
Витрати зі сплати судового збору покласти на ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем або третьою особою в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ).

Відповідач: Харківська міська рада (адреса місцезнаходження: м-н. Конституції, 7, м. Харків, код 04059243).

Третя особа: Ізюмська державна нотаріальна контора Харківської області (адреса місцезнаходження: вул. Соборна, 18, м. Ізюм Харківської області, код 02893516).

Повне рішення суду складено 19.03.2025 року.

Суддя С. О. Ященко