Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 644/10609/24

Провадження № 2/635/2927/2025

13 березня 2025 року с-ще Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Базова О.В.,

секретаря судового засідання Макаренко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

09.01.2025 до Харківського районного суду Харківської області з Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за підсудністю надійшла цивільна справа № 644/10609/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від

09 січня 2025 року вищевказану цивільну справу передано в провадження судді Базова О.В.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 січня 2025 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17 червня 2007 року уклав шлюб

з відповідачем, який був зареєстрований в Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 79. Позивач зазначає, що сімейне життя між сторонами протягом останнього часу поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони ведуть окремий спосіб життя, мають окремий побут, проживають окремо. Позивач та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю.

На даний момент сторони не ведуть спільного господарства та побуту.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив,

що просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У разі неявки відповідача просить розглядати справу у заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно

до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному

з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно положення ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Відповідно до с. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Так, судом встановлено, що 17 червня 2007 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , актовий запис № 79, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з дошлюбного « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Від шлюбу у сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причиною розірвання шлюбу послужило відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя, шлюбно-сімейні відносини між подружжя припинені, наразі подружжя спільне господарства не ведуть, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення неможливо.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування

до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканіст

і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права,

а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст.110, ст.112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда

та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода

на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу.

Під час судового розгляду судом встановлено, що сімейне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_1 не склалось у зв`язку з тим, що вони не зійшлися характерами та між ними існують непорозуміння, сторони сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя та наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року

№ 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено,

що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше спільне життя подружжя

і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача, повнолітньої дитини та відповідача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Щодо залишення відповідачу шлюбного прізвища, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку

з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя

має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб, позивач після реєстрації шлюбу обрала прізвище « ОСОБА_5 », а тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

З огляду на викладене, шлюб підлягає розірванню, а позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволенню.

Позивач у позовній заяві просить суд віднести сплачений судовий збір за його рахунок, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного і керуючись статтями 12, 81, 247, 263-265, 273, 280-283 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 лютого 2007 року в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 79 - розірвати.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Харківського районного суду Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти діб з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості щодо учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адреою: АДРЕСА_2 .

Суддя Олександр БАЗОВ