Справа № 357/7346/24
Провадження № 2/357/492/25
13 березня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя Цукуров В.П.,
секретар судового засідання Чайка О.В.,
за участю представника позивача адвоката Демарчук Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних за невиконання простроченого грошового зобов`язання за кредитним договором
Короткий зміст позовних вимог. Рух справи.
У травні 2024 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних за невиконання простроченого грошового зобов`язання за кредитним договором, посилаючись на ступні обставини.
Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.
Відповідач не виконувала зобов`язання за Кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом. Станом на 06.05.2014 року заборгованість за кредитом була у розмірі 243314.00 дол. США, яка складалася з наступного:
Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2014 року по справі №381/2668/14 стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 243314,00 доларів США, що за курсом 11,46 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.05.2014 року складає 2788378,44 гривень за кредитним договором №KIV0GI від 26.10.2007 року.

Виконавчі документи пред`явлено до Фастівського міськрайонного управління юстиції та 21.11.2014 року відкрито виконавче провадження №45532000 у відношенні боржника ОСОБА_1 . У подальшому, у зв`язку з відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення, державним виконавцем Фастівського міськрайонного управління юстиції було складено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми за останні три роки до моменту звернення до суду з цим позовом.

З врахуванням зазначеного вище, позивач звертається до суду з вимогами про стягнення з відповідача трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості, встановленої рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2014 року по справі №381/2668/14 за кредитним договором №KIV0GI від 26.10.2007 року у розмірі 243314,00 дол. США за період з 23.02.2019 року по 23.02.2022 року.

18.06.2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 46).

24.07.2024 року ухвалою суду постановлено розгляд даної цивільної справи справи провести за правилами загального позовного провадження (а.с. 62-63).

24.10.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по даній цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті (а.с. 110).

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Надала пояснення, аналогічні за змістом позовній заяві. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.

У призначені по справі судові засідання відповідач не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило.

Поштові відправлення, які було надіслано судом на її адресу, повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 50, 51, 85, 86, 115, 116, 120, 142). Днем вручення судової повістки у такому випадку є день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 13.05.2024 року у справі №755/4829/23.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст. 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів.

Згідно з ч. 6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідач має електронний кабінет і судові повістки про виклики до суду в даній цивільній справі також було своєчасно доставлено до її електронного кабінету, що підтверджується належними довідками (а.с. 139, 140, 141).

Таким чином судом вжито всіх передбачених процесуальним законом заходів щодо виклику відповідача у судові засідання і вона вважається повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно зі ст. ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

2. Мотивувальна частина.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

26.10.2007 року сторони уклали кредитний договір № KIV0GI (а.с. 15-22).

Відповідно до укладеного договору № KIV0GI від 26.10.2007 року відповідач 26.10.2007 року отримав кредит у розмірі 414100,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.10.2027 року.

На підставі заяви відповідача від 10.07.2008 року кредитний договір №KIV0GI від 26.10.2007 року переведено з валюти гривня в валюту долар США. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складав 89174,26 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Відповідач не виконувала зобов`язання за Кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом. Станом на 06.05.2014 року заборгованість за кредитом була у розмірі 243314.00 дол. США, яка складалася з наступного:

- 84550,32 (Долар США) - заборгованість за кредитом;

- 57015,95 (Долар США) - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 12457,74 (Долар США) - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

- 89289,99 (Долар США) - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2014 року по справі №381/2668/14 стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 243314,00 доларів США, що за курсом 11.46 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.05.2014 року складає 2788378,44 (два мільйона сімсот вісімдесят вісім тисяч триста сімдесят вісім) грн. 44 коп. за кредитним договором №KIV0GI від 26.10.2007 року (а.с. 23-24).

Виконавчі документи пред`явлено до Фастівського міськрайонного управління юстиції та 21.11.2014 року відкрито виконавче провадження №45532000 у відношенні боржника ОСОБА_1 . У подальшому, у зв`язку з відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення, державним виконавцем Фастівського міськрайонного управління юстиції було складено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 25-26).

Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми за останні три роки до моменту звернення до суду з цим позовом.

Сума трьох процентів річних від суми 243314,00 дол. США за кредитним договором №KIV0GI від 26.10.2007 за період з 23.02.2019 року по 23.02.2022 року складає 21918,25 дол. США (а.с. 5-6).

Норми матеріального та процесуального права України, якими керується суд.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено те, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №450/1686/17).

Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу.

Висновки суду.

26.10.2007 року сторони уклали кредитний договір № KIV0GI.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2014 року по справі №381/2668/14 стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 243314,00 доларів США, що за курсом 11,46 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.05.2014 року складає 2788378,44 гривень за кредитним договором №KIV0GI від 26.10.2007 року.

Виконавчі документи пред`явлено до Фастівського міськрайонного управління юстиції та 21.11.2014 року відкрито виконавче провадження №45532000 у відношенні боржника ОСОБА_1 . У подальшому, у зв`язку з відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення, державним виконавцем Фастівського міськрайонного управління юстиції було складено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Сума трьох процентів річних від суми 243314,00 дол. США за кредитним договором №KIV0GI від 26.10.2007 за період з 23.02.2019 року по 23.02.2022 року складає 21918,25 дол. США.

З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з вказаним позовом, позивачем були також понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 10432,64 гривень, які документально підтверджені (а.с.38).

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в розмірі 10432,64 гривень.

3. Резолютивна частина.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних за невиконання простроченого грошового зобов`язання за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» три проценти річних за невиконання простроченого грошового зобов`язання за кредитним договором №KIV0GI від 26.10.2007 року у розмірі 21918,25 доларів США (двадцять одна тисяча дев`ятсот вісімнадцять доларів 25 центів).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 10432,64 гривень (десять тисяч чотириста тридцять дві гривні 64 копійки).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 13.03.2025 року.

Суддя В. П. Цукуров