Справа № 2-3950/11
Номер провадження 6/404/378/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Мохонько В.В.

за участі секретаря - Суркової А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Хаус» про видачу дубліката виконавчого документа по справі №2-3950/11, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року представник ТОВ «Інвест Хаус» звернулась до суду із заявою про дублікат виконавчого документа по справі 2-3950/11 виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк «заборгованості.

В обґрунтування заяви зазначено, що 21.12.2011 року ухвалено рішення по справі №2-3950/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 222/2007/Ж від 20.09.2007 року.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.09.2019 року замінено стягувача Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Інвест Хаус».

Зазначає, що Кіровським районним судом було видано виконавчий лист.

Постановою старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Зубік В.В. повернуто виконавчий документ. Однак, відповідно до даної постанови виконавчий документ був направлений на адресу м. Київ, пров. Ковальський,18, оф.115.

Вказують, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 22.02.2021 року місцезнаходження юридичної особи є м. Київ, пл. Солом`янська, оф. 115.

Оскільки у відділі виконавчої служби та у заявника відсутній виконавчий лист, тому звернулась з даною заявою до суду.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.09.2024 року прийнято до розгляду заяву та призначено судове засідання.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись. Від представник заявника до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.12.2011 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №222/2007/Ж від 20.09.2007 року в розмірі-496 445 грн. 86 коп., судових витрат - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 12.06.2012 року, рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.12.2011 року скасовано. Позов Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк 496 445,86 грн. в рахунок відшкодування кредитної заборгованості та 3 429,50 грн. судових витрат.

19.10.2012 року представнику ПАТ «Всеукраїнський Банк» видано виконавчий лист.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.09.2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про заміну сторони виконавчого провадження по справі №2-3950/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задоволено частково. Замінено стягувача Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк () на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» () у виконавчому провадженні по справі №2-3950/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту. В іншій частині заяви відмовлено.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку та однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Із наведеними конституційними положеннями кореспондується ч. 1 ст. 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року в справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 вказав, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У частині 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Статтею 1 Закону України « Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа, ) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частинах 1, 3 ст. 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення», у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

У постанові Верховного Суду від 19.04.2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

Тобто,необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання (або поновлення цього строку судом).

При цьому, за дотримання вказаних умов, сама по собі видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових обов`язків, окрім тих, які передбачені рішенням суду, оскільки дублікат має відтворювати втрачений оригінал виконавчого документу. Натомість відсутність виконавчого документа, унеможливлює примусове виконання рішення суду.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили.

Постановою старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Зубік В.В., 21.09.2023 року повернуто виконавчий документ стягувану на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 закону України «Про виконавче провадження» у божника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. Виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 21.09.2026 року.

У вище вказаній постанові адреса стягувача вказана м. Київ, пров. Ковалівський,19, оф. 115.

Однак, як вбачається з свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 22.02.2021 року місцезнаходження юридичної особи є м. Київ, пл. Солом`янська, оф. 115.

В матеріалах справи відсутні докази повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Статтею 23 Закону № 606-XIV встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, передбачено, що виконавчі документи можуть пред`являтися до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до ч. 5 ст.37 ЦПК України повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, а також враховуючи те, що у постанові державного виконавця вказано, що виконавчий документ може бути пред`явлений для виконання в строк до 21.09.2026 року, а відсутність виконавчого листа обмежує право стягувача, суд приходить до переконання про необхідність задоволення заяви.

Керуючись ст. 12, 81, 258, 260-261, 353, 433, п. 17.4 Розділу ХІІ (Перехідні положення) ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Хаус» про видачу дубліката виконавчого документа по справі №2-3950/11 задовольнити.

Видати дублікат виконавчого документа по справі 2-3950/11 виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк «заборгованості.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне судове рішення буде складено 19.03.2025 року.

Суддя

Кіровського районного суду

м. Кіровограда Віталіна МОХОНЬКО