Справа № 696/202/25
Провадження № 2/696/155/25
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі,

витребування доказів

19 березня 2025 року суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Білопольська Н.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Бойко Людмила Володимирівна (місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, 45, оф. 1, м. Кам`янка Черкаського району Черкаської області, 20801), про розірвання та визнання такими, що не підлягають виконанню, спадкових договорів, -

в с т а н о в и в :

До Кам`янського районного суду Черкаської області надійшов вказаний цивільний позов.

Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2025 року позовна заява залишена без руху.

У зазначений строк недоліки позовної заяви усунуто.

Позовна заява подана з додержанням вимог статей 175-177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції суду.

Підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення, відмови у відкритті провадження відсутні.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України передбачено, що при постановленні ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі судом зазначається за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

На підставі ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує, зокрема, значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі викликати свідків тощо.

В даному випадку, зважаючи на вищенаведені вимоги цивільного процесуального законодавства України, а також враховуючи категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, суддя приходить до висновку, що дана цивільна справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження, і з метою виконання вимог, передбачених ч. 1 ст. 189 ЦПК України, необхідно призначити підготовче засідання у справі з викликом сторін.

Однак, як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 є громадянином Російської Федерації та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , Ханти-Мансійський Автономний округ-Югра, Російська Федерація.

За змістом ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положеннями ч. 2 ст. 496 ЦПК України передбачено, що іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 498 ЦПК України у разі, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 498 ЦПК України доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Так, порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території Російської Федерації регулюється Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, ратифікованою Законом України № 240/94-ВР від 10 листопада 1994 року.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 1 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, громадяни кожної з Договірних Сторін, а також особи, що проживають на її території, користуються на територіях всіх інших Договірних Сторін у відношенні своїх особистих і майнових прав таким же правовим захистом, як і власні громадяни цієї Договірної Сторони. Громадяни кожної з Договірних Сторін, а також інші особи, що проживають на її території, мають право вільно і безперешкодно звертатися до суду, прокуратури й інших установ других Договірних Сторін, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні і кримінальні справи, можуть виступати в них, подавати клопотання, пред`являти позови і здійснювати інші процесуальні дії на тих же умовах, що і громадяни цієї Договірної Сторони.

Таким чином, відповідно до правових норм чинного законодавства України з метою належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи необхідно вручити відповідачу копію позовної заяви та процесуальні документи у даній справі у перекладі на російську мову з нотаріальним засвідченням його вірності через Міністерство юстиції України.

Однак Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні з 24 лютого 2022 року введений воєнний стан. Правовий режим воєнного стану неодноразово продовжувався та триває в Україні донині.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з листом Міністерства юстиції України «Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану» № 25814/12.1.1/32-22 від 21 березня 2022 року, з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами Російської Федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права.

Відповідно до преамбули Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01 грудня 2022 (який набрав чинності 23 грудня 2022 року): 1. Керуючись положеннями статті 62 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 24 Закону України «Про міжнародні договори України», зупинити у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 року, № 46, ст. 417), та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1998 року, № 26, ст. 162); 2. Керуючись положеннями статті 54 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 84 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, статті 24 Закону України «Про міжнародні договори України», вийти з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 року, № 46, ст. 417), та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1998 року, № 26, ст. 162).

Крім цього, відповідно до повідомлення, розміщеного 25 лютого 2022 року на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта», у зв`язку з агресією з боку Російської Федерації та введенням воєнного стану АТ «Укрпошта» припинило поштове співробітництво з поштою Російської Федерації та Республіки Білорусь, посилки та перекази в ці країни не приймаються.

У зв`язку із порушенням Російською Федерацією цілей та принципів статуту ООН, Гельсінського Заключного Акта, Паризької Хартії для Нової Європи та ряду інших документів ОБСЄ, у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти суверенітету та територіальної цілісності України, Міністерство закордонних справи України 24 лютого 2022 року нотифікувало Міністерству закордонних справ Російської Федерації про прийняте Україною рішення розірвати дипломатичні відносини з Росією, що були встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною та Російською Федерацією від 14 лютого 1992 року.

Відтак діяльність дипломатичних представництв України в Російській Федерації та Російської Федерації в Україні, а також будь-яке дипломатичне спілкування припинені відповідно до Віденської Конвенції про дипломатичні зносини 1961 року.

З урахуванням викладеного, подальше застосування відповідного алгоритму з отримання згоди Російської Федерації на відмову від судового імунітету, а також подача будь-яких судових документів до російської сторони дипломатичними каналами не є можливим з огляду на розірвання дипломатичних відносин та евакуацію всіх співробітників дипломатичних та консульських установ України через повномасштабну агресію Російської Федерації проти України.

За таких обставин на період збройного конфлікту у відносинах з державою-агресором унеможливлено застосування міжнародних договорів України з питань правового співробітництва у цивільних справах, у тому числі у зв`язку із припиненням поштового сполучення.

Відтак, приймаючи до уваги викладені вище обставини, враховуючи неможливість виконання судового доручення про вручення відповідачу судових документів про відкриття провадження у даній справі дипломатичними каналами, є необхідним повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду даної цивільної справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Водночас позивач ОСОБА_1 надіслав суду клопотання про витребування у Державній міграційній служби України даних щодо паспорта громадянина України ОСОБА_2 (серія, номер, дата видачі) та інформацію про його громадянство.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч. 1 ст. 84 ЦПК України).

П. 7 ч. 2 ст. 187 ЦПК України визначено, що про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються, зокрема, результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику сторін.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне витребувати відомості щодо відповідача ОСОБА_2 , а тому клопотання позивача про витребування доказів підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19, 84, 187, 189, 260, 261, 274 ЦПК України, -

постановив :

Прийняти до розгляду позовну заяву та відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Бойко Людмила Володимирівна (місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, 45, оф. 1, м. Кам`янка Черкаського району Черкаської області, 20801), про розірвання та визнання такими, що не підлягають виконанню, спадкових договорів.

Цивільну справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Призначити підготовче засідання у справі на 12:30 год. 16 квітня 2025 року в приміщенні Кам`янського районного суду Черкаської області за адресою: вул. Захисників України, 45, м. Кам`янка, Черкаська область.

У судове засідання викликати учасників справи.

Здійснювати виклик відповідача ОСОБА_2 у судові засідання через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у Державній міграційній служби України (вул. Володимирівська, 9, м. Київ, 01001) дані щодо паспорта громадянина України ОСОБА_2 (серія, номер, дата видачі) та інформацію про його громадянство.

Ухвала в частині витребування доказів підлягає виконанню протягом п`яти днів з дня її отримання.

Особи, які не мають можливості надати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановленийстрок, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Роз`яснити, що відповідно до положень ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Запропонувати третій особі надати свої письмові пояснення щодо позову, відзиву, відповіді на відзив та заперечення з урахуванням правил, передбачених ч.ч. 3-6 ст. 178 ЦПК України, до 16 квітня 2025 року.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслати позивачу, третій особі -також копію позовної заяви та доданих до неї документів.

Державній міграційній службі України надіслати копію ухвали для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Білопольська