Справа № 307/4773/24
Провадження № 2/307/1165/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Чопик В.В., при секретарі Половко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник-адвокат Найда Катерина Володимирівна, до Приватного акціонерного товариства "Страхова копманія" "Універсальна" про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , від імені якого діє представник-адвокат Найда К.В., звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.08.2023 року близько 23 год. 00 хв. в Кіровоградській обл., Новоукраїнському р-ні, поблизу с. Пятихатки на 395,90м+630км автомобільної дороги М-30 "СтрийТернопіль-Кропивницький-Знам`янка" відбулась дорожньо-транспортна пригода в якій водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки "Skoda Fabia" р.н. НОМЕР_1 виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки "SKODA OCTAVIА" р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки "SKODA OCTAVIА" ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події, малолітній пасажир вказаного транспортного засобу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_4 померла, пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_5 отримала легкі тілесні ушкодження.

Тобто, порушення водієм ОСОБА_2 вимог ПДР України перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася та у результаті якої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинули.

За фактом ДТП слідче управління ГУНП в Кіровоградській області 27.08.2023 р. внесло матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 286-1 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000923.

Станом на сьогодні Маловисківський районний суд Кіровоградської області проводить судовий розгляд кримінальної справи за обвинуваченням у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України ОСОБА_2 .

Вказані факти підтверджуються обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000923, свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 . Серія НОМЕР_3 .

Посилається на ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України, п.4 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та зазначає, внаслідок вищевказаної ДТП, було завдано матеріальну та моральну шкоду близькому родичеві загиблого, зокрема йому позивачу - батькові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього батько потерпілого ОСОБА_1 зазнав шкоду, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004р.

Посилається на п. 21.1. ст. 21 Закон України №1961-IV від 01.07.2004 р., в редакції чинній на дату ДТП та зазначає, що станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "Skoda Fabia" р.н. НОМЕР_1 , була застрахована в ПРАТ "СК "Універсальна", відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №215848756 чинного на дату ДТП.

Відповідно до ст. 22 Закон України №1961-IV від 01.07.2004 р.: «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи».

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закон України №1961-IV від 01.07.2004 р., в редакції чинній на дату ДТП: «Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування».

Керуючись вищевказаними положеннями Закону України №1961-IV від 01.07.2004 р., представник позивача повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законі України №1961-IV від 01.07.2004 р., із заявами на виплату страхового відшкодування.

Серед заявлених позивачем до відшкодування вимог, містились: - 26 800,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, встановленої п 27.3. ст.27 Закон України №1961-IV від 01.07.2004 р.; - 241 200,00 грн в рахунок відшкодування пов`язаного із втратою годувальника для батьків, встановленої п 27.2. ст.27 Закон України №1961-ІV від 01.07.2004 р. Листом про прийняте рішення №ЕР-215848756 від 21.07.2023 р.

Відповідачем прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 26 800,00 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди, однак станом на дату звернення до суду з даним позовом, відповідач так і не здійснив виплату страхового відшкодування у повному обсязі та у строки встановлені пунктом 36.2 статті 36 Закон України №1961-ІV від 01.07.2004 р., що стало підставою для звернення позивача в суд за захистом свого порушеного права на страхове відшкодування.

Щодо відшкодування шкоди пов`язаної із втратою годувальника зазначає, що відповідно п 27.2. ст.27 Закон України №1961-ІV від 01.07.2004 р. Пунктом 27.2. статті 27 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV встановлено, що: "Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку".

Згідно ч.1 ст.1200 ЦК України: «У разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) інвалідам - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті". Зі змісту вказаної норми закону слідує те, що дана норма закону чітко встановлює перелік осіб, які мають право на відшкодування шкоди.

Зокрема встановлено, що: 1. дитина - має право на відшкодування шкоди по втраті годувальника до досягнення нею вісімнадцяти років. Основними доказами на отримання відшкодування шкоди є наявність свідоцтва про народження дитини; 2. дитина, яка досягла вісімнадцяти років та вступила на навчання у навчальний заклад, - має право на відшкодування шкоди по втраті годувальника до закінчення навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. Основними доказами є свідоцтво про народження дитини, договір з навчальним закладом чи довідка з дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування, до якої додає документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані навчального закладу; 3. чоловік/дружина, які досягли пенсійного віку, встановленого законом - мають право на відшкодування шкоди по втраті годувальника довічно. Основними доказами на отримання такого відшкодування є документ, яким встановлено дату народження чоловіка/дружини, та свідоцтво про шлюб; 4. батьки, які досягли пенсійного віку, встановленого законом - мають право на відшкодування шкоди по втраті годувальника довічно. Основними доказами на отримання такого відшкодування є документ, яким встановлено дату народження батька та/або матері, свідоцтво про народження годувальника; 5. інваліди - мають право на відшкодування шкоди по втраті годувальника на строк їх інвалідності. Основними доказами на отримання такого відшкодування є документ, яким встановлено інвалідність і її строк, документ яким встановлено право інваліда на його утримання (це може бути свідоцтво про народження інваліда, свідоцтво про народження годувальника, свідоцтво про шлюб, рішення щодо опіки чи піклування); 6. один з батьків (усиновлювачів) або другий з подружжя чи інший член сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - мають право на відшкодування шкоди по втраті годувальника до досягнення дитини, брата, сестри чи внука померлого чотирнадцяти років. Основними доказами на отримання такого відшкодування є документ, яким встановлено дату народження та родинний зв`язок осіб щодо яких здійснюється догляд, а також документ яким встановлено, що особа, яка здійснює догляд, є безробітною; 7. інші непрацездатні особи, які були на утриманні потерпілого, - мають право на відшкодування шкоди по втраті годувальника протягом п`яти років після смерті потерпілого. Основними доказами на отримання такого відшкодування є документ, яким встановлено непрацездатність особи, а також документ яким встановлено, що вказана особа була на утриманні потерпілого.

Отже, з наведеного вище вбачається, що основним доказом наявності права позивача на отримання відшкодування по втраті годувальника є:

а) досягнення пенсійного віку, встановленого законом, наявності статусу непрацездатної особи;

б) наявність родинних відносин. Так, підпунктом

є) пункту 35.2 статті 35 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування, до якої додає документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 р., непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Позивачем, на підтвердження своїх позовних вимог, надано відповідачу документи, що підтверджують перебування на утриманні в потерпілого його батька, а саме: Витягу з ДРАЦС про державну реєстрацію народження ОСОБА_3 ; Пенсійне посвідчення ОСОБА_1 . Серія НОМЕР_4 ; Довідку до акту огляду МСЕК ОСОБА_1 Серія 10 ААА №529105; Довідку про доходи пенсіонера ОСОБА_1 .

На час ДТП загиблий ОСОБА_3 офіційних доходів не отримував, проте, зазначає, що сам факт того, що особа не мала офіційних доходів не може свідчити про те, що утримання батька не відбувалось взагалі.

Крім цього, діючою правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13 березня 2019 року у справі справа №643/207/16-ц (провадження №61-33638св18), передбачено, що підпунктом «є» пункту 35.2 статті 35 Закону не встановлено чіткого переліку документів на підтвердження факту перебування особи на утриманні потерпілого, а тому необхідно дійти висновку, що такими документами можуть бути, в тому числі, надана довідка житлово-експлуатаційної організації з місця проживання (реєстрації) або довідка органу місцевого самоврядування про перебування на утриманні чи про спільне проживання із заявником.

Відповідно ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Зазначає, що аналіз наведеного положення закону дає підстави для висновку, що умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є одночасна наявність двох обов`язкових підстав: непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Згадана стаття Сімейного кодексу України не містить визначення, за яких обставин особа може вважатися такою, що потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц (провадження №61-2386сво19) під час встановлення того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Таким чином вважає, що батько потерпілого ОСОБА_1 пенсіонер, перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та має дохід у вигляді пенсії, яка однозначно не є достатньою для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, а тому є особами, які потребують матеріальної допомоги.

Згідно частини 2 статті 27 Закону №1961-IV від 01.07.2004 в редакції чинній на дату пригоди: «Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку".

Згідно ч.1, ч.2 ст.1200 ЦК України: «1. У разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) інвалідам - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. 2. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував». У Потерпілого, на день його смерті, на утриманні перебував батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який досяг пенсійного віку, встановленого законом, а також є особою з інвалідністю.

Отже, зазначає, що в розумінні вищенаведеної норми ЦК України, батько загиблого, який є інвалідом та досяг пенсійного віку є особою, яка має право на відшкодування шкоди у зв`язку із загибеллю сина.

Частиною 2 статті 1200 ЦК України встановлено, що: "Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди.

До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував".

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановити мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 6 700 гривень.

Згідно п.27.2 ст.27 Закону №1961-IV, загальний розмір страхового відшкодування утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Посилаючимь на вказані норми Закону зазначає, що при покладенні обов`язку по відшкодуванню шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого, на страховика, діюче законодавство передбачає певні межі такої відповідальності. Зокрема, загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (п.27.2. ст. 27 Закону № 1961-ІV) Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є спеціальним соціально-правовим механізмом, який запроваджено державою для захисту майнових інтересів як власників транспортних засобів, так і осіб, права яких можуть бути порушені під час використання джерела підвищеної небезпеки.Саме баланс таких інтересів у визначених законом межах забезпечується страховиком.

Отже, вважає, що мінімально гарантований загальний розмір страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника, обрахований відповідно до п.27.2 ст.27 Закону України №1961-IV, становить 241 200 грн, який розрахований за формулою: 36 х 6 700,00.

Таким чином, вважає, що шкода по втраті годувальника, яка підлягає стягненню з відповідача на користь батька потерпілого становить 241 200 грн., мінімально гарантованого розміру страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника.

Тому просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова копманія" "Універсальна" на його, ОСОБА_1 , користь - 241 200,00 грн. (двісті сорок одна тисяча гривень 00 копійок) страхового відшкодування пов`язаної з втратою годувальника для батьків; - 30 000,00 грн (тридцять тисяч гривень 00 копійок) судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.

03.12.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В обґрунтування своїх заперечень щодо позову зазначає, що 21 липня 2023 року між ПрАТ «СК «Універсальна» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP 215848756 за яким Страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну Страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля SKODA Fabia, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

До ПрАТ «СК «Універсальна» від ОСОБА_6 , яка діяла в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_7 надійшли заяви про виплату страхового відшкодування згідно полісу № ЕР 215848756, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26.08.2023 року за участю забезпеченого автомобіля SKODA Fabia, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , під управлінням ОСОБА_2 та автомобіля SKODA Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , під управлінням ОСОБА_3 , який загинув внаслідок ДТП. Після розгляду вказаних заяв, відповідач прийняв рішення сплатити страхове відшкодування у зв`язку із завданою моральною шкодою, та попросив надати необхідні документи для прийняття рішення про сплату страхового відшкодування, у зв`язку з втратою годувальника з огляду на наступне.

Зазначає, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з ст. 6 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожно-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров?ю та/ або майну потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім?я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання(фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;г) підпис заявника та дата подання заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 35 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником с фізична особа;

б) документ,що посвідчує право заявника на отримання страховоговідшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

г) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов?язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв?язку із смертю годувальника;є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Відповідно до п. 3 ст. 27 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "г" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Так, моральна шкода, у зв?язку з смертю фізичної особи відшкодовується у розмірі 12 мінімальних заробітних плат на чоловіка (дружині), (усиновлювачам) та дітей (усиновленим) батьківства ділиться на рівні частини, але не виплачується окремо кожному по 12 мінімальних заробітних плат.

У даній справі, на виплату моральної шкоди, у зв?язку зі смертю фізичної особи заявляються дві людини ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Звертає увагу на те, що за даним страховим випадком ПрАТ «СК«Універсальна» вже здійснила виплату моральної шкоди, у зв?язку зі смертю потерпілого за заявою дружини померлого ОСОБА_5 , яка подавала цивільний позов в рамках кримінального провадження до Маловисківського районного суду Кіровоградської області справа N? 392/1924/23.

На дату настання дорожньо-транспортної пригоди 26.08.2023 року розмір мінімальної місячної заробітної плати становив 6 700 грн., таким чином, ПрАТ «СК «Універсальна» було прийнято рішення відшкодувати моральну шкоду у розмірі 26 800, 00 грн. на користь кожного з потерпілих (6 700, 00 грн. * 12 /3 = 26 800, 00 грн.).

Так, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» сплати на користь позивача страхове відшкодування, завдану моральну шкоду пов`язану зі смертю ОСОБА_3 .

Щодо сплати страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника.

Згідно з ч. 2 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до заяви

додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

г) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов?язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

с) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв?язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Непрацездатні члени сім?ї загиблого, які мали самостійний заробіток або одержували пенсію на час його смерті, можуть бути визнані утриманнями потерпілого, якщо частка заробітку останнього, що припадала на кожного з них, була основним і постійним джерелом їх існування. Розмір відшкодування у зв?язку з втратою годувальника у цих випадках визначається з його заробітку без врахування заробітку або пенсії, що одержували зазначені особи (підпункт г) пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 2 від 27.03.1992 року).

Особа вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи, не забезпечують їй прожиткового мінімуму встановленого законом.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум- вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров?я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Сума прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць встановлюється державним бюджетом України на кожний рік.

Виходячи з системного аналізу вищенаведених норм, для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць.

Така обставина повинна бути підтверджена належними і допустимими засобами доказування, як наприклад: довідка про розмір пенсії, довідка про доходи, отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, тощо.

Зазначає, що до позовної заяви взагалі не надано жодних доказів, які підтверджували б ці обставини.

За положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім?ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, До членів сім?ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

До позовної заяви не надано належних, допустимих та достатніх доказів перебування позивача на утриманні свого сина.

Позивачем не було надано доказів до матеріалів позовної заяви, стосовно доходів потерпілого за останній календарний рік, інформації щодо розміру отриманих виплат чи пенсій пов`язаних з так званою втратою годувальника.

Окрім того, загиблий ОСОБА_3 взагалі не працював та не отримував доходів.

Окрім того, вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28.10.2024 року задоволено частково цивільний позов до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», а саме: стягнути з ПрАт «СК «Універсальна» на користь ОСОБА_5 - 107 200, 00 грн. моральної шкоди; 157 400, 00 грн. витрат на відшкодування ринкової вартості пошкодженого ТЗ SKODA Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 ; 12417, 00 грн. витрат пов`язаних з похованням померлого; 40 000, 00 грн. - витрат пов`язаних з встановленням надгробного пам`ятника; 11572, 00 грн. - витрат пов`язаних з лікуванням.

Відповідно до п. 1. 3 ст. 1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Згідно з п. 9. 4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

За полісом № ЕР 215848756 встановлено ліміт 320 000, 00 грн. за шкоду заподіяну життю та здоров`ю, таким чином з врахуванням вже проведених виплат, залишок на відшкодування за лімітом становить 95 211, 00 грн. (320 000, 00 грн. (ліміт) - 26 800, 00

грн. (мор. шкода) - 26 800, 00 грн. (мор. шкода) - 107 200, 00 грн. (мор. шкода) - 12417, 00 (витрати на поховання) - 40 000, 00 грн. (встановлення пам`ятника) - 11572, 00 (витрати на лікування) = 95 211, 00 грн.).

Таким чином, максимально допустима ціна позову, могла б становити лише 95 211, 00 грн.

Отже, зазначає, що вимоги про стягнення страхового відшкодування, у зв`язку з втратою годувальника є необґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами, а також суттєво завищеними.

З приводу вимог про витрати на надання правничої допомоги зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

3 огляду на те, що позивачем в позовній заяві зазначено, що ним понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмір 30 000, 00 грн., але не підтверджено ці витрати платіжним дорученням або касовим ордером, відповідач подасть клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу після того як позивачем буде зазначена чітка сума понесених витрат та будуть надані відповідні докази на підтвердження цих витрат.

Враховуючи зазначене, просять суд в задоволенні позову відмовити.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, в позовній заяви зазначили, що просять справу слухати у їх відсутності, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 26.08.2023 року близько 23 год. 00 хв. в Кіровоградській обл., Новоукраїнському р-ні, поблизу с. Пятихатки на 395,90м+630км автомобільної дороги М-30 "СтрийТернопіль-Кропивницький-Знам`янка" відбулась дорожньо-транспортна пригода в якій водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки "Skoda Fabia" р.н. НОМЕР_1 виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки "SKODA OCTAVIА" р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки "SKODA OCTAVIА" ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події, малолітній пасажир вказаного транспортного засобу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_4 померла, пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_5 отримала легкі тілесні ушкодження. Тобто, порушення водієм ОСОБА_2 вимог ПДР України перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася та у результаті якої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинули.

За фактом ДТП Слідче управління ГУНП в Кіровоградській області 27.08.2023 р. внесло матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000923.

Вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28.10.2024, ОСОБА_2 , по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000923. від 27.08.2023 року, визнано винним за ч.4 ст. 286-1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з позбавленням права кревати транспортним засобом на строк 10 років.

Також, вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28.10.2024 року задоволено частково цивільний позов до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», а саме: стягнути з ПрАт «СК «Універсальна» на користь ОСОБА_5 - 107 200, 00 грн. моральної шкоди; 157 400, 00 грн. витрат на відшкодування ринкової вартості пошкодженого ТЗ SKODA Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 ; 12417, 00 грн. витрат пов`язаних з похованням померлого; 40 000, 00 грн. - витрат пов`язаних з встановленням надгробного пам`ятника; 11572, 00 грн. - витрат пов`язаних з лікуванням.

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_3 , батьком його є позивач ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_8 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З копії посвідчення серії НОМЕР_7 виданого 03.03.2011 року, вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи, безстроково.

Згідно довідки № 291275 від 06.03.2024 року, виданої начальником управління обслуговування громадян ГУ ПФУ України в Закарпатській області Н. Семенюк виконавчим позивач ОСОБА_1 отримував пенсію за період серпень 2022 по лютий 2023 в розмірі 2100 грн. щомісячно та березень 2023 по липень 2023 в розмірі 2520 грн. щомісяця. Відповідно до страхового полісу №ЕР-21584756, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "Skoda Fabia" р.н. НОМЕР_1 , була застрахована в ПРАТ "СК "Універсальна", стархова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та і здоров`ю ставила 320 000 (триста двадцять тисяч) грн., а за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частинами 1, 2 ст. 1200 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ч. 27.2 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що сам факт того, що загиблий підчас ДТП ОСОБА_3 не мав офіційних доходів не свідчить про те, що утримання батька не відбувалось. Батько потерпілого ОСОБА_1 є пенсіонер, інвалід, перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та має дохід у вигляді пенсії, яка, на думку суду, не є достатньою для його нормального забезпечення, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, а тому він є особою, яка потребують матеріальної допомоги.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 має право на відшкодування шкоди пов`язаної із втратою годувальника.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про державний бюджет на 2023 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 6700 грн.

Зважаючи на зазначене сума страхового відшкодування складає: 36 х 6700 = 241 200 грн.

Однак, згідно з п. 9. 4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

За полісом № ЕР 215848756 встановлено ліміт 320 000, 00 грн. за шкоду заподіяну життю та здоров`ю, таким чином з врахуванням вже проведених виплат, залишок на відшкодування за лімітом становить 95 211, 00 грн. (320 000, 00 грн. (ліміт) - 26 800, 00

грн. (мор. шкода виплачена позивачу ОСОБА_1 ) - 26 800, 00 грн. (мор. шкода виплачена ОСОБА_7 ) а інші суми відповідно вироку Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28.10.2024 стягнуто на користь ОСОБА_5 , а саме: 107 200, 00 грн. (мор. шкода) - 12417, 00 (витрати на поховання) - 40 000, 00 грн. (встановлення пам`ятника) - 11572, 00 (витрати на лікування)).

Таким чином, слід стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна»» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника в розмірі 95 211, 00 грн.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги, слід зазначити наступне.

Стаття 133 ЦПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність " гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні на користь якої ухвалене рішення.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Суд встановив, що між позивачем та адвокатським об`єднанням «Центр допомоги при ДТП «Автопоміч» від якого діяла адвоката Найда К.В. укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №29/03-24 від 01.01.2024 року.

Згідно з детального розрахунку робіт (надання послуг) виконаних для надання правничої ( правової) допомоги, адвокат в інтересах клієнта виконав такі зобов`язання: консультація клієнта -3000 грн. х 2 год. = 6000 грн.; підготовчі дії спрямовані на подання позовної заяви до суду - 3000 грн. х 4 год. = 12000 грн.; підготовка та подання позовної заяви до суду -3000 грн. х 4 год.12000 грн. Всього 10 год.=30 000 грн.

У частині п`ятій статті 137 ЦПК України встановлено, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд вказує на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

На підставі системного аналізу матеріалів справи та долучених представником позивача доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити, що витрати пов`язані з підготовкою та поданням адвокатського запиту включаються до витрат пов`язаних з складанням позовної заяви.

Враховуючи незначну складність категорії справи, виходячи з усталеної правової позиції у таких справах, суд вважає, що надання консультацій, складання позовної заяви та підготовка письмових доказів ( 30 000 грн. 00 коп.), не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною четвертою ст..137 ЦПК України.

Таким чином, заявлені позивачем до відшкодування 30 000 грн. витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

Відтак, з огляду на незначну складність справи та обсяг наданих послуг, суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, повинен становити 15 000 грн. 00 коп.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15000 грн. 00 коп.

Тому з відповідача слід стягнути судові витрати на правничу допомогу та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 89, 259, 263-265, 315 ЦПК України, ст. 1187,1200 ЦК України, ст. 6, 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє представник-адвокат Найда Катерина Володимирівна, до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" "Універсальна" про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування шкоди, заподіяної смертю годувальника, 95 211, 00 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 15 000,00 грн. судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»

в дохід держави судовий збір в розмірі 3028 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», адреса: м. Київ, вул. Лесі Українки, 9, .

Головуючий: В.В.Чопик