Справа №361/5219/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого-судді: Оборонової І.В.

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ващишиної О.В. про розстрочення виконання рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 вересня 2024 року в цивільній справі №361/5219/23 за позовом Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ващишина О.В., звернулася до суду із заявою та просить надати ОСОБА_1 розстрочку виконання рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 вересня 2024 року у справі №361/5219/23, шляхом здійснення наступних платежів: до 20 березня 2025 року в розмірі 4987,98 грн.; до 20 квітня 2025 року - в розмірі 4987,98 грн.; до 20 травня 2025 року - в розмірі 4987,98 грн.; до 20 червня 2025 року - в розмірі 4987,98 грн.; до 20 липня 2025 року - в розмірі 4987,98 грн.; до 20 серпня 2025 року - в розмірі 4987,98 грн.; до 20 вересня 2025 року - в розмірі 4987,98 грн.; до 20 жовтня 2025 року - в розмірі 4987,98 грн.; до 20 листопада 2025 року - в розмірі 4987,98 грн.; до 20 грудня 2025 року - в розмірі 4987,98 грн.; до 20 січня 2026 року - в розмірі 4987,98 грн.; до 20 лютого 2026 року - в розмірі 4987,98 грн.

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 вересня 2024 року в цивільній справі 361/5219/23 позовні вимоги задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованість у розмірі 58 319,97 грн., а також судові витрати у розмірі 1 535,74 грн.

Вказує, що виконання рішення суду на суму 58319,97 грн. є неможливим без надання розстрочки виконання рішення, виходячи з наступного. Зазначає, що ОСОБА_1 є непрацюючим, єдиним його доходом є пенсія за вислугу років, яка починаючи із серпня 2024 року складає 18874,48 грн. щомісяця. Він є батьком малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проживає він з цивільною дружиною ОСОБА_3 . ОСОБА_1 не має у приватній власності будинків чи споруд, а також не володіє транспортними засобами. При цьому, ОСОБА_1 має незадовільний стан здоров`я, погано почувається та періодично хворіє. Пенсії ОСОБА_1 в розмірі 18874,48 грн. щомісяця катастрофічно не вистачає на життя, лікування та на утримання його малолітньої доньки. Зазначені вище обставини, істотно ускладнюють виконання рішення та є винятковими в розумінні ст.435 ЦПК України, а тому з метою мінімізації негативного фінансового впливу на позивача та недопущення позбавлення відповідача засобів для належного існування, оскільки негайне виконання рішення призведе до позбавлення засобів до належного існування відповідача, неможливості забезпечення достатнього рівня життя, потребу ОСОБА_1 в лікуванні, а також виконання своїх батьківських обов`язків перед донькою. Тому, виконання рішення суду на суму 59855,71 грн. є неможливим без надання розстрочки та поетапної сплати коштів на 12 місяців. При цьому зазначає, що подання заяви про розстрочення виконання рішення не є спробою ОСОБА_1 ухилитись від виконання рішення суду по даній справі.

До початку розгляду справи від адвоката Ващишиної О.В. до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її та ОСОБА_1 участі. Заяву підтримує та просить задоволити.

Представник позивача АТ "ПУМБ " на розгляд справи не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.28)

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 вересня 2024 року в цивільній справі №361/5219/23, позовні вимоги задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованість у розмірі 58319,97 грн., а також судові витрати у розмірі 1 535,74 грн. (а.с.132-136)

Згідно з положеннями ч.1,3 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Згідно ч.4 ст.435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Питання про відстрочку або розстрочення виконання може вирішуватися судом у порядку статті 267 ЦПК України або після відкриття виконавчого провадження.

Системне тлумачення ст. 435 ЦПК України та ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, з заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення, при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим та на строк не більше один рік.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання», суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 435 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події).

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, станом на 21 січня 2025 року, ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2024 року по 4 квартал 2024 року не отримав ніякого доходу (ас.15).

Як вбачається із копії Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, форми ОК-5, виданого 24 лютого 2025 року ГУ ПФУ в Рівненській області, ОСОБА_1 починаючи з листопада 2018 року є непрацюючим (а.с.17-).

Згідно довідки про доходи №2177 9018 7711 6122 від 24 лютого 2025 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області і отримує пенсію за вислугу років. Починаючи з серпня 2024 року розмір його пенсії складає 18874,48 грн. щомісяця (а.с.16).

Як вбачається із виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 , 1957 року народження та копій медичної картки амбулаторного хворого, у нього наявний діагноз: Ішемічна хвороба серця, Стенокардія напруги III ФК. Аортокардіосклероз. Фібриляція передсердь, пароксизмальна форма, тахісистолічний варіант. Артеріальна гіпертензія II ст, гіп, ризик 3 CH II A ФК III. Хронічний бронхіт в стадії нестійкої ремісії. Деформуючий остеоартроз гомілковоступеневого суглоба справа (а.с.6, 8-14)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №415126897, сформованого станом на 25 лютого 2025 року, витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №95204858 від 22 січня 2025 року, ОСОБА_1 приватній власності будинків чи споруд не має, а також не володіє транспортними засобами (а.с.7,19 зворот).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19 червня 2015 року, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22 зворот).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи №104 від 24 лютого 2025 року, ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 разом з малолітньою дитиною - ОСОБА_2 та з цивільною дружиною ОСОБА_3 (а.с.5 зворот).

В постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 р. у справі № 796/43/2018 зазначено, що підставою для застосування ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

У постанові від 21 лютого 2019 року у справі №2-54/08 Верховний Суд дійшов висновку, що відстрочення виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочення судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочення рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочення виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочення виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Як на підставу для задоволення заяви, щодо існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, представник заявника адвокат Ващишина О.В. посилається, що ОСОБА_1 ніде не працює, має на утриманні малолітню дитину віком 9 років, має незадовільний стан здоров`я, погано почувається та періодично хворіє, не володіє транспортними засобами; немає у приватній власності будинків чи споруд, а єдиним видом доходу є пенсія, що не дозволяє йому сплатити борг без розстрочення виконання рішення.

Проте, як вбачається із дослідженої судом довідки про доходи №2177 9018 7711 6122 від 24 лютого 2025 року ОСОБА_1 має стабільне джерело доходу, а саме пенсію за вислугою років в розмірі - 18874,48 щомісяця, що дозволяє йому здійснювати виплату заборгованості без розстрочки. При цьому, матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду.

Крім того, посилання у заяві на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_1 та те, що він ніде не працює, також не є тією обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення суду або робить його неможливим, адже його вік та стан здоров`я, дозволяють йому працювати отримати за це заробітну плату, а доказів протилежного матеріали заяви не містять.

У заяві адвокат Ващишина О.В. також посилається, що ОСОБА_1 виховує та утримує малолітню доньку ОСОБА_2 . Однак, як вбачається із дослідженого судом акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи №104 від 24 лютого 2025 року, ОСОБА_1 проживає з цивільною дружиною ОСОБА_3 , що свідчить, що виховує він малолітню доньку не самостійно. Твердження, що ОСОБА_1 утримує малолітню доньку у матеріалах заяви відсутні. При цьому, сам факт проживання в одному будинку, не є доказам утримання дитини.

Крім того, ОСОБА_1 мав можливість виконати свої зобов`язання до звернення АТ "ПУМБ " до суду, проте не зробив цього.

Таким чином, досліджені судом докази, якими адвокат Ващишина О.В. обгрунтовує заявлені вимоги, як підставу для розстрочення виконання рішення суду є непереконливими та в комплексі свідчать про те, що ОСОБА_1 має можливість виконати свої зобов`язання перед АТ "ПУМБ ".

У свою чергу, відповідно до положень статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 р. у справі № 18- рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 р. у справі №11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі «Фуклев проти України», заява №71186/01, п. 84). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 року у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02).

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи адвоката Ващишиної О.В., щодо існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, що свідчить про відсутність підстав для розстрочення виконання рішення суду від 17 вересня 2024 року, а тому у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.260, 261, 353, 354, 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 адвоката Ващишиної О.В. про розстрочення виконання рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 вересня 2024 року в цивільній справі №361/5219/23 за позовом Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти з дня її проголошення.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.