справа № 760/5659/24 головуючий у суді І інстанції Зуєвич Л.Л.
провадження № 22-ц/824/1674/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» поданою представником - адвокатом Дем`яновим Ігорем Юрійовичем на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення незаконно списаних коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення незаконно списаних коштів у сумі 64 998,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що станом на 24 жовтня 2023 року був клієнтом АТ «Ощадбанк» та держателем картки банку №5167 8032 3597 6235, на яку йому нараховувалася пенсія.

24 жовтня 2023 року позивачу стало відомо, що без його особистих розпоряджень, тобто, на думку позивача, в незаконний спосіб, з картки № НОМЕР_1 були зняті належні йому грошові кошти, а саме: о 12 год 58 хв - двічі по 29 999,00 грн, а о 13 год 00 хв - 5 000,00 грн, всього на суму 64 998,00 грн.

Позивач стверджує, що 24 жовтня 2023 року о 12 год 46 хв, йому зателефонував чоловік з номера телефону НОМЕР_2 , який належить АТ «ОЩАДБАНК» та зазначений як один з офіційних телефонних номерів цього Банку на його банківських картках, в т.ч. на належній йому картці № НОМЕР_1 , та звернувшись до нього за ім`ям, по батькові, повідомив, що АТ «ОЩАДБАНК» проводить авторизацію, тому необхідно відповісти на декілька запитань.

О 12 год 48 хв (вхідний дзвінок з номеру НОМЕР_2), о 12 год 49 хв (вхідний дзвінок з номеру НОМЕР_5), о 13 год 01 хв (вхідний дзвінок з номеру НОМЕР_8), невідомі особи зробили з позивачем телефонні з`єднання, після чого, зі слів позивача, у нього виникли сумніви щодо правомірності дій цих працівників банку та він звернувся до АТ «ОЩАДБАНК» щодо блокування вказаної картки, що і було зроблено Банком 24 жовтня 2023 року о 13 год 10 хв.

Крім того, зауважує, що на банківські платежі позивачем було встановлено добовий ліміт в розмірі 30 000,00 грн, але, як вказує позивач, всупереч цьому протягом декількох хвилин одного дня з належної йому вказаної картки AT «ОЩАДБАНК» було здійснено три перекази, які в сумі значно цей ліміт перевищують.

При цьому позивач наголошує, що Банк не проінформував його про ці банківські операції, жодних смс-повідомлень від Банку йому не надходило, в т.ч. на його фінансовий номер +38 -066-725-91-54.

Зі слів позивача, свою банківську картку AT «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_1 він нікому не передавав, не губив, доступу до неї треті особи не мали, жодної інформації будь-кому про її реквізити, зокрема номер, пін-коди, термін дії, cvc тощо, не передавав та не розголошував, а, отже, грошові кошти з карткового рахунку були зняті без його відома та погодження незаконним способом безперешкодно зі сторони служби безпеки відповідача.

За заявою позивача уповноважені особами Солом`янського УП ТУ НП у м. Києві до Єдиного реєстру досудового розслідування внесли відомості про кримінальне провадження №0003224 від 04 листопада 2023 року за ч. 4 ст. 190 КК України (шахрайство, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки), в якому його було визнано потерпілим, досудове розслідування триває.

У відповідь на заяву до AT «ОЩАДБАНК» про проведення внутрішнього розслідування, позивач отримав лист №100.16-11/84640/2023 від 24 листопада 2023 року за підписом заступника начальника Головного управління з роздрібного бізнесу AT «ОЩАДБАНК» Дуброви О.М., згідно з яким результати перевірки свідчать, що зняття грошових коштів з карткового рахунку позивача стало можливим через те, що реквізити платіжної картки стали відомі третім особам та у зв`язку з порушенням (недотриманням) ним вимог пп. 9.15 - 9.18, вірогідно (оскільки у відповіді не зазначено), Договору комплексного обслуговування фізичних осіб. У вказаній відповіді банк повідомляє про відсутність підстав для повернення грошових коштів та рекомендує звернутися до правоохоронних органів, зокрема, залишити електронне повідомлення на сайті департаменту кіберполіцїї Національної поліції України.

Позивач вважає відмову відповідача повернути йому грошові кошти незаконною і такою, що порушує його права.

30 квітня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 64 998,00 грн. Стягнуто з акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь держави 1 211,20 грн судового збору.

Не погодившись із таким рішенням суду, представник акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвокат Дем`янов Ігор Юрійович 02 липня 2024 року засобами поштового зв`язку подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Підтримавши доводи заяв по суті справи, поданих до суду першої інстанції, апелянт вказав на хибність висновків районного суду та неправильну оцінку наявним у справі доказам.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначив, що 24 жовтня 2023 року о 12:55:12 позивачем за допомогою телефону з фінансовим номером НОМЕР_3 здійснено реєстрацію у систему дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7» та визначено спосіб входу в систему шляхом використання коду доступу, який надіслано Банком на фінансовий номер телефону. Смс: «24.10.2023 о 12:50:51 «kod $psw dlya vhodu v sistemu Oschad 24/7 #FLUMO#».

При цьому, без введення коду, який направлявся на фінансовий номер позивача, вхід до системи «Ощад 24/7» та проведення операцій щодо перерахунку коштів неможливий, а згаданий код або біометрія були відомі/належали тільки особі, яка здійснювала операції з платіжною карткою, а саме позивачу.

Також, 24 жовтня 2023 року о 12:51 від контакт-центру було здійснено вихідний автоматичний IVR-дзвінок на номер телефону НОМЕР_3 для підтвердження реєстрації в системі «Ощад 24/7», який був успішно прийнятий.

Під час дзвінка система інформує клієнта, що не потрібно розголошувати дані картки та одноразові паролі третім особам, для підтвердження реєстрації та отримання одноразового пароля клієнту необхідно було натиснути цифру 1 на клавіатурі телефона, що клієнт і здійснив та після підтвердження, клієнту було озвучено одноразовий пароль.

При цьому, було наголошено повторно, що даний пароль є секретним та його заборонено розголошувати, а даний дзвінок здійснювався системою автоматично, без з`єднання з оператором.

Дійсно, телефонні номери НОМЕР_2 , НОМЕР_2 є офіційними номерами контакт-центру AT «Ощадбанк».

24 жовтня 2023 року о 13:02 до контакт-центру було здійснено вхідний дзвінок з номера телефону НОМЕР_3 , а саме запит щодо отримання дзвінка з номера телефону НОМЕР_5 від третіх осіб, які представилися співробітниками банку з приводу зміни ПІН-коду.

Також, зі слів відповідача, клієнт повідомив, що розголосив дані карти, а саме 4 останні цифри номеру карти та ПІН-код, оператор контакт-центру одразу запропонував терміново заблокувати платіжну картку, на що клієнт погодився.

В подальшому, було здійснено блокування НОМЕР_6 (КР № НОМЕР_7 ) по причині підозри на шахрайство, заблоковано та закрито обліковий запис в Ощад 24/7 та токени, а також, було зафіксовано інформацію про відмову від операцій за 24 жовтня 2023 року, які були здійснені по НОМЕР_6 (КР № НОМЕР_7 ) та оператор здійснив перевипуск нової карти.

Крім того, згідно з випискою по рахунку № НОМЕР_7 з використанням платіжної картки № НОМЕР_1 , 24 жовтня 2023 року у період з 12:57 по 13:00 проведено наступні операції по рахунку: переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 29 999,00 грн, комісія за перерахунок 304,99 грн; переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 29 999,00 грн, комісія за переказ коштів 304,99 грн; переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 5000,00 грн, комісія за переказ коштів 55,00 грн.

Як стверджує відповідач, операції відбулися після успішної верифікації (прив`язки) платіжної картки, верифікацію проведено коректно за допомогою введення позивачем даних платіжної картки, зокрема CVC та з використанням власно обраного під час первинної реєстрації в системі «Ощад 24/7» коду доступу-паролю, без введення яких операцію щодо перерахунку коштів не можливо завершити, а згаданий код міг бути відомий тільки особі, яка здійснювала операції з платіжною карткою, а саме позивачу.

Операції щодо списання банком грошових коштів з рахунку № НОМЕР_7 у сумі 65 662,98 грн відбулося відповідно до умов Договору, на підставі введених особисто позивачем даних платіжної картки № НОМЕР_1 та з використанням коду, який надходив після введення даних платіжної картки на фінансовий номер телефону позивача під час реєстрації в системі дистанційного банківського обслуговування.

Також, відповідач зауважує, що 25 жовтня 2023 року позивач звернувся до АТ «Ощадбанк» з заявою про проведення службового розслідування безпідставно списаних з рахунку № НОМЕР_7 у сумі 64 998,00 грн, а 26 жовтня 2023 року позивач звернувся до АТ «Ощадбанк» з заявою про опротестування операції списання грошових коштів НОМЕР_7 у сумі 64 998,00 грн. За результатами розгляду вказаних заяв позивача Банком надано відповідь стосовно операцій списання 24 жовтня 2023 року коштів з вказаного рахунку у сумі 64 998,00 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував, що спірні операції проведені з використанням інтернет ресурсу «Ощад 24/7» коректно, з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки банку з правильним введенням паролів, які були відомі лише позивачу, та залишив пози увагою факт розголошення ОСОБА_1 даних платіжної картки стороннім особам.

Вважає, що позивач як потерпілий у кримінальному провадженні, у разі встановлення винних осіб, не позбавлений права звернутися до них із позовом для захисту своїх прав.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» поданою представником - адвокатом Дем`яновим Ігорем Юрійовичем на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення незаконно списаних коштів, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвала про прийняття справи до провадження була надіслана за адресою реєстрації ОСОБА_1 , і згідно рекомендованого поштового повідомлення, з урахуванням даних трекінгу поштових відправлень АТ «Укрпошта», отримана членом сім`ї адресата ( ОСОБА_2 ) 17 лютого 2025 року, що відповідно до вимог ст. ст. 130, 131 ЦПК України вважається належним повідомленням. Відзив на адресу суду не надходив.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2024 року призначено розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно вимог ст. 369 ЦПК України, в редакції на час надходження апеляційної скарги, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також, надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13ц).

Оскільки дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02 вересня 2002 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Державний ощадний банк» було укладено договір №40830 про відкриття фізичній особі поточного рахунку у національній валюті та розрахунково-касове обслуговування пенсійного вкладу, за змістом п. 1.1 якого Вкладник вносить, а Банк приймай на поточний рахунок здійснює операції по ньому у відповідності до нормативних актів Національного банку України.

В матеріла справи міститься копія заяви ОСОБА_1 від 08 листопада 2023 року про приєднання №315551911/081123 до Договору комплексного банківського обслуговування АТ «Ощадбанк» фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).

Згідно з п. 3.1. шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору, клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, договору банківського вкладу, Кредитного договору, умови надання інших послуг та підтверджує своє ознайомлення з умовами Договору.

Відповідно до п. 3.6.2 Заяви про приєднання, Банк відкриває поточний рахунок Клієнту № НОМЕР_7 в гривні України, код банку 322669 та надає платіжну картку типу MC Debit World PP (Mope/Тіффані) та ПІН-конверт до неї (за наявності).

Згідно з п. 6.1.Заяви про приєднання: проставленням власноруч свого підпису під цією Заявою про приєднання Клієнт погоджується з тим, що ця Заява про приєднання та додатки до Договору, зокрема Умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, Умови користування кредитною лінією (Кредитом), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця загальної сукупної вартості Кредиту, Тарифи, інші види заяв/повідомлень встановленої Банком форми, використання яких передбачено умовами Договору складають єдиний документ - Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Підтверджує, що підписанням цієї Заяви з Банком, сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов Договору та визначили їх в розділі IV Договору (публічна частина) (п.п. 5).

Клієнт підтверджує ознайомлення та погоджується із Правилами користування Карткою, що є Додатком 3 до Договору (п.п. 9).

Відповідно до копії виписки по картковому рахунку наданої позивачем, 24 жовтня 2023 року з карткового рахунку № НОМЕР_7 було знято грошові кошти в загальному розмірі 65 682,98 грн декількома транзакціями, а саме:

24 жовтня 2023 року о 12:57 переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 29 999,00 грн, комісія за перерахунок 304,99 грн;

24 жовтня 2023 року о 12:58 переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 29 999,00 грн, комісія за переказ коштів 304,99 грн;

24 жовтня 2023 року о 13:00 переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 5000,00 грн, комісія за переказ коштів 55,00 грн.

З наданого відповідачем витягу запису телефонної розмови оператора кол-центру АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 від 24 жовтня 2023 року та наданого диску запису вказаної розмови встановлено, що 24 жовтня 2023 року ОСОБА_3 звернувся на гарячу лінію банку та йому повідомили, що з його рахунку переведено грошові кошти у розмірі 65 682,98 грн невідомим особам.

25 жовтня 2023 року позивач звернувся до відділення АТ «Ощадбанку» з заявою про проведення службового розслідування.

Листом заступника начальника Головного управління роздрібного бізнесу Філії - Головного управління по місту Києву та Київській області АТ «Державний ощадний банк України» Дубрової О.М. від 24 листопада 2023 року №100.16-11/84640/2023, було повідомлено позивача, що Держатель не має права передавати Картку в користування третім особам та не повинен розголошувати реквізити Картки, зобов`язаний тримати в таємниці свій ПІН-код, не записувати його на картці або на інших предметах, що, як правило, зберігаються разом із карткою. Ризик відповідальності за несанкціоноване використання Логіну, Паролю, Карткового паролю, незаконне заволодіння ним, несе виключно Клієнт.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог. В той час як відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування доводів позивача, не довів, що позивач, як володілець та користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до його карткового рахунку; позивач, як користувач карток своїми діями чи бездіяльністю не сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Списання грошових коштів з карткових рахунків ОСОБА_1 відбулося не за його розпорядженням і він не повинен нести відповідальності за такі операції. Виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, позивач повідомив про цей факт банк та звернувся до правоохоронних органів. Саме дії банку, на який покладено контроль та обов`язок перевірки всіх «підозрілих» транзакцій і при виявленні таких застосовувати право на блокування рахунку, призвели до негативних наслідків, що призвели до порушення прав позивача.

Колегія суддів, перевіривши оскаржуване рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з частиною першою статті 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Відповідно до частини другої статті 1071 ЦК України, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

У статті 1073 ЦК України визначено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з преамбулою Закону України «Про платіжні послуги» даний закон визначає поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.

Відповідно до пункту 57 частини першої статті 1 Закону платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки.

Згідно вимог статті 35 Закону емісія/надання користувачу платіжного інструменту здійснюється надавачем платіжних послуг на підставі договору, укладеного між надавачем платіжних послуг та користувачем. Порядок емісії платіжних інструментів для використання в платіжних системах визначається правилами відповідних платіжних систем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до пункту 20 Положення про порядок емісії та еквайрінгу платіжних інструментів, затвердженого постановою правління Національного банку України №164 від 29 липня 2022 року (далі - Положення) емісія/надання користувачу платіжного інструменту здійснюється емітентом на підставі договору, укладеного між емітентом та користувачем. Емітент укладає з користувачем договір та вносить до нього зміни в порядку, визначеному законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку щодо вимог до договорів про надання платіжних послуг, укладених надавачами платіжних послуг зі споживачами, та цим Положенням.

Користувач зобов`язаний зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень (пункт 136 Положення).

Згідно з пунктом 140 Положення, користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача.

Як встановлено судом першої інстанції, сторони, після приєднання ОСОБА_1 до договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), домовились, що послідовне введення одноразового цифрового паролю, отриманого на номер мобільного телефону, повідомлений клієнтом банку у порядку та спосіб, визначений договором або ідентифікація клієнта шляхом біометрії, є аналогом власноручного підпису клієнта. Всі документи, операції клієнта, що ініціюються в електронному вигляді і підписані/підтверджені за допомогою електронного підпису вважаються такими, що підписані власноручним підписом клієнта та юридично прирівнюються до документів, отриманих від Клієнта на паперовому носії, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства України. Електронний підпис не може бути визнано недійсним через те, що він не має статусу кваліфікованого електронного підпису чи через його електронну форму (п. 17.1.5 Розділу XVII ДКБО).

При цьому, розділом IX ДКБО передбачено наступне: клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про логін, пароль, картковий пароль, а також ПІН, CVV2, строк дії, номер Картки тощо, ризик і відповідальність за несанкціоноване.

Таким чином, вищезазначеними положеннями законодавства та умовами Договору передбачений обов`язок позивача надійно зберігати та не передавати стороннім особам електронний платіжний засіб та інші персональні дані, які дозволять ініціювати та/або санкціонувати платіжну операцію; клієнт відповідає за всі суми по операціях з платіжною карткою, якщо її передано сторонній особі або вчасно не повідомлено Банк про використання картки сторонніми особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про платіжні послуги» порядок виконання операцій з використанням наданих користувачу платіжних інструментів та обмеження щодо таких операцій визначаються договором між надавачем платіжних послуг та користувачем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до ст. 41 Закону Ініціатором платіжної операції може бути, зокрема платник (у тому числі через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції).

Ініціювання платіжної операції здійснюється шляхом: надання ініціатором платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, в якому відкрито його рахунок; надання надавачем платіжних послуг з ініціювання платіжної операції платіжної інструкції платника надавачу платіжних послуг з обслуговування рахунку платника на підставі наданої платником цьому надавачу платіжних послуг з ініціювання платіжної операції згоди на ініціювання такої платіжної операції; надання платником платіжної інструкції та готівкових коштів для виконання платіжної операції, у тому числі за допомогою платіжного пристрою; використання користувачем платіжного інструменту для виконання платіжної операції.

Згідно з вимогами статті 42 Закону України «Про платіжні послуги», платіжна операція вважається акцептованою після надання платником згоди на її виконання. Якщо немає згоди платника на виконання платіжної операції, - така операція вважається неакцептованою, якщо інше не передбачено ним Законом. Надавач платіжних послуг платника за виконання неакцептованих платіжних операцій несе відповідальність, передбачену цим Законом. Згода на виконання платіжної операції (пов`язаних між собою платіжних операцій) може бути надана платником надавачу платіжних послуг платника особисто, через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції або через отримувача.

Порядок виконання платіжних операцій, у тому числі обмеження щодо виконання платіжних операцій з використанням конкретних платіжних інструментів, визначається цим Законом та нормативно-правовими актам и Національного банку України. Виконання платіжних операцій у платіжній системі здійснюється відповідно до правил такої платіжної системи з урахуванням вимог цього Закону. Виконання платіжних операцій з цифровими грошима здійснюється відповідно до правил, визначених Національним банком України. Надавач платіжних послуг має право виконувати платіжні операції користувачів за допомогою / з використанням однієї чи кількох платіжних систем, учасником яких він є, або залучати для виконання платіжних операцій інших надавачів платіжних послуг як посередників (ст. 46 Закону).

Частиною першою статті 47 Закону визначено, що надавач платіжних послуг платника зобов`язаний виконати платіжну інструкцію ініціатора протягом операційного дня з моменту прийняття ним до виконання платіжної інструкції.

Платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі. Платіжна операція з використанням електронних грошей вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на електронний гаманець отримувача. Порядок завершення платіжної операції в платіжній системі визначається правилами платіжної системи з урахуванням положень цього Закону (стаття 49 Закону).

Для виконання платіжних операцій з коштами (крім електронних грошей) банки мають право відкривати своїм клієнтам, зокрема поточні рахунки - рахунки, що відкривається банком клієнту для зберігання коштів і виконання платіжних операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства (стаття 63 Закону).

Згідно статті 68 Закону України «Про платіжні послуги», електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Під час виконання автентифікації надавані платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги Національного банку України щодо захисту конфіденційності та цілісності індивідуальної облікової інформації користувачів. Надавані платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час: отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; ініціювання дистанційної платіжної операції.

Згідно статті 86 Закону, надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином. Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків.

За обставинами цієї справи 24 жовтня 2023 року з карткового рахунку № НОМЕР_7 належного позивачу було знято грошові кошти в загальному розмірі 65 682,98 грн шляхом проведення наступних операцій:

о 12:57 переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 29 999,00 грн, комісія за перерахунок 304,99 грн;

о 12:58 переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 29 999,00 грн, комісія за переказ коштів 304,99 грн;

о 13:00 переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING у сумі 5000,00 грн, комісія за переказ коштів 55,00 грн.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 зазначив, що 24 жовтня 2023 року о 12 год 46 хв, йому зателефонував чоловік з номера телефону НОМЕР_5 (а.с. 73), та звернувшись за ім`ям, по батькові, повідомив, що АТ «ОЩАДБАНК» проводить авторизацію, тому необхідно відповісти на декілька запитань.

Відповідно до п. 17.2.9 Договору комплексного банківського обслуговування (ДКБО) до якого приєднався позивач, інформація щодо здійснення Клієнтом операцій в Системі ДБО (дистанційного банківського обслуговування) фіксується в електронних протоколах, які зберігаються у Банку, і які Сторони домовилися вважати належним та допустимим доказом при розгляді судом або іншим компетентним органом, установою спору між ними або спору за їх участю.

Згідно з п. 17.4.4 ДКБО Клієнт персонально відповідає за зберігання і не розголошення третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних при роботі ДБО, компрометацію ідентифікаційних/авторизаційних даних за допомогою вірусів і програм-шпигунів на персональному програмному забезпеченні Клієнта. Банк не несе відповідальності за операції з Картковим рахунком Клієнта при розголошенні третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних, відсутності сертифікованого антивірусного забезпечення.

Перед списанням грошових коштів з рахунку позивача, проведено коректно верифікацію у системі «Ощад 24/7» за допомогою введення даних платіжної картки, зокрема CVC та з використанням коду доступу-паролю, без введення яких операцію щодо перерахунку коштів неможливо завершити.

Тобто, код доступу міг бути відомий тільки особі, яка здійснювала операції з платіжною карткою шляхом отримання повідомлення на фінансовий номер, а саме ОСОБА_1 .

Крім того, згідно з п. 17.3.7 та 17.3.8 ДКБО Банк не несе відповідальності за наслідки операцій в Системі ДБО, здійснених з використанням Облікового запису Клієнта, відповідальність за такі операції несе особисто Клієнт, а не Банк.

Повна редакція Договору комплексного банківського обслуговування АТ «Ощадбанк» перебуває у загальному доступі на офіційному сайті банку.

Встановивши, що ОСОБА_1 своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази порушення банком правил проведення розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів з карткового рахунку позивача, колегія суддів вважає безпідставними висновки суд першої інстанції, що позивачем доведено порушення його прав внаслідок незаконних дій відповідача.

З урахуванням обставин справи, відповідно до яких позивач самостійно повідомив стороннім особам відомості, які надали можливість електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, наслідком чого стало переведення коштів з карткового рахунку, а також відсутності доказів вини банку, АТ «Ощадбанк» не несе відповідальності перед позивачем за проведені операції по рахунку.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року по справі №363/3498/16-ц.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 10 липня 2019 по справі №522/22780/15-ц, враховуючи що при вході до системи дистанційного обслуговування Моbіlе-банкінг «Ощад 24/7» та проведенні операцій з переказу коштів проведена електронна ідентифікація самого електронного платіжного засобу і його користувача, відсутності належних доказів щодо проведення операцій сторонніми особами поза волею та бажанням Клієнта, відсутності доказів вини банку, банк не несе відповідальність за проведені позивачем операції по його рахунку.

Отже, враховуючи, що операції з переказу коштів у сумі 64 998,00 гривень були здійснені 24 жовтня 2023 року в мережі Інтернет за допомогою системи ДБО «Ощад 24/7», авторизація та вхід до якої виконаний з використанням реквізитів платіжної картки, у тому числі CVV-коду, а також фінансового номеру, кодів, отриманих в смс-повідомленнях на фінансовий номер, які відомі тільки власнику картки, АТ «Ощадбанк» не повинен нести відповідальність за дані операції.

При цьому, наявність кримінального провадження, відкритого за заявою ОСОБА_1 , не може свідчити про вчинення злочину відносно нього та не може бути підставою для звільнення позивача від доказування в силу частини шостої статті 82 ЦПК України, враховуючи, що у зазначеному кримінальному провадженні винна особа не встановлена та не є підтвердженням вчинення злочину стосовно позивача до ухвалення вироку у кримінальній справі.

Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у втраті, незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені, як не доведено, що з вини інших осіб та/або представників банку були перераховані кошти з його рахунку.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що позивач не надав належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, оскільки списання коштів з карткового рахунку позивача було підтверджено введенням паролів, відомих лише йому. Останнім не спростовано, що грошовий переказ з карткового рахунку був здійснений не внаслідок повідомлення позивачем стороннім особам даних, що дозволили останнім ініціювати та здійснити такий платіж.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Отже, за результатами апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанцій не відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому не може бути залишене без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» подану представником - адвокатом Дем`яновим Ігорем Юрійовичем - задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення незаконно списаних коштів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова