Провадження № 2/127/3448/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

17 березня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Поляруш І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

УСТАНОВИВ:

У травні 2024 із позовом до суду звернувся ОСОБА_1 , який просив стягнути з ОСОБА_2 , на свою користь заборгованість за договором позики у сумі 183350 грн., пеню за договором позики у сумі 54 088,25 грн. та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 889.12 грн. а всього - 238327.37 грн. Мотивував заявлені вимоги тим, що 16.10.2023відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача грошову позику у сумі 200 000 грн. В підтвердження факту отримання позики відповідач надав власноручну розписку, строк повернення боргу 16.03.2024. У визначений строк відповідач повернув лише частину боргу у сумі 16650 грн, решта коштів залишилася неповернутою. З огляду на вищевказане позивач вважає, що відповідач окрім заборгованості має право на стягнення 3% річних та пені, оскільки відповідач продовжує користуватися його коштами та заборгованість вчасно не сплатив.

Ухвалою суду від 11.06.2024 позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 17.07.2024 ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про повернення позовної заяви скасовано.

Ухвалою суду від 09.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати у загальному позовному порядку.

Ухвалою суду від 08.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Сторона позивача у судове засідання не з`явилася, представник позивача надав заяву, у якій заявлені вимоги підтримав, та просив задовольнити позовні вимоги з підстав наведених у позові, проти заочного порядку вирішення спору не заперечував.

Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав. Враховуючи неявку відповідача, який був належно повідомлений про місце, дату та час судового засідання та не повідомив про причини неявки, відсутність відзиву, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення спору.

Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

Судом установлено, що ОСОБА_2 отримав у позику в ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 200 000 грн, які зобов`язався повернути до 16.03.2024. У випадку порушення строку повернення позики зобов`язався окрім суми боргу додатково сплатити пеню у розмірі 0,5 % від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день простроченого виконання за весь період прострочення. Про що відповідач написав розписку.

Позивач вказав, що відповідач станом на 16.03.2024повернув частину заборгованості у сумі 16650 грн.

На день звернення до суду сума заборгованості за борговою розпискою складає 183350 грн.

Прозивач вказує розмір пені ( в зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язання) 54088,25 грн, та 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України - 889,12 грн.

Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України підтвердженням укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та у порядку, що передбачені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Забезпечення виконання зобов`язання у вигляді неустойки (штрафу, пені) регулюється ст.ст. 549-552 ЦК України.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені) (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 549 ЦК штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках до суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пеня як вид неустойки обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день простроченого виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

п. 18Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України). переждбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_3 сплатити пеню у розмірі 0.5% від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання є відповідальністю передбаченою ст. 625 ЦК України. Оскільки ч. 2 вказаної статті передбачено , що в договорі сторони можуть передбачити інший процент річних від простороченої суми, - позивач безпідставно вимагає виплату крім пені сплату 3% річних.

Згідно п. 18 У зв`язку із змінами законодавства позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу . Отже суд немає підстав стяувати з відповідача пеню, передбачену розпискою як відповідальність за порушення строку виконання зобов`язання.

З огляду на вказане , суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 1833,49 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.. 10, 11, 15-16, 526, 530, 612, 640, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 4, 10-13, 19, 43, 49, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258, 263, 265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у сумі 183350 (сто вісімдесят три тисячі триста п`ятдесят) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1833 (одну тисячу вісімсот тридцять три) гривні 49 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 17.03.2025

Суддя: