№ 209/6564/24
№ 2/207/623/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бушанської О.В.

при секретарі Сердюк В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", м.Київ

до ОСОБА_1 , м.Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 18 760,00 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору №22.04.2024-100000660 від 22.04.2024 щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати встановлених договором процентів та комісії, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 18 760,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8 000,00 грн, процентам - 7 560,00 грн, комісії - 1200,00 грн, неустойка - 2000,00 грн.

Ухвалою суду від 09.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 05.02.2025 на 10:30 годин.

05.02.2025 розгляд справи відкладено на 11.03.2025 на 10:00 годин.

11.03.2025 сторони у судове засідання не з`явились.

Позивач у поданій позовній заяві просить розглянути справу за відсутністю його представника.

Відповідач причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлений судом, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, а їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутністю.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, з урахуванням приписів ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 22.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" (надалі кредитодавець) та ОСОБА_2 (надалі - позичальник) укладено кредитний договір (оферти) №22.04.2024-100000660, шляхом подачі пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та заявки, що є невід`ємною частиною цього договору.

У кредитному договорі сторони погодили: дата надання/видачі кредиту - 22.04.2024; сума кредиту 8000,00 грн; строк, на який надається кредит - 70 днів з дати його надання; дата повернення кредиту - 30.06.2024; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього стоку, на який надається кредит; денна процентна ставка - загальну витрати за споживчим кредтом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту, розрахунок процентної ставки: 1,2% = (6699,51/8000)/70 х 100%; комісія, пов`язана з наданням кредиту - 15% від суми кредиту та дорівнює 1200,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 35010,61%; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 14 699,51 грн; загальні витрати за споживчим кредитом 6699,51 грн; неустойка - 80, 00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання; розмір процентів відповідно до ст.625 ЦК України становить 365% річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (база розрахунку); спосіб (способи) ідентифікації та верифікації споживача: отримання ідентифікаційних даних через систему BankID НБУ.

Також сторонами узгоджено графік платежів.

Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е231.

На виконання умов договору кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 8000,00 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 22.04.2024.

Довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором №22.04.2024-100000660 від 22.04.2024 свідчить про те, що заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором складає 18 760,00 грн, з яких: основний борг - 8000,00 грн, проценти - 7 560,00 грн, комісія 1200,00 грн, неустойка - 2000,00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 22.04.2024 по 30.06.2024.

Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, що і стало підставою для звернення ТОВ "Споживчий Центр" до суду з даним позовом.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язання вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктом 6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Частинами 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Згідно з ч.3 ст.207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідачем не спростовано правомірність спірного кредитного договору.

Суд враховує, що у спірному кредитному договорі сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов для даного виду договорів, договір підписаний сторонами. Отже, з урахуванням презумпції правомірності правочину, такий договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання. Підписавши спірний кредитний договір, відповідач надав свою згоду на оплату усіх зазначених у ньому платежів.

З наданої позивачем довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №22.04.2024-100000660 від 22.04.2024 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором складає 18 760,00 грн, з яких: основний борг - 8000,00 грн, проценти - 7 560,00 грн, комісія 1200,00 грн, неустойка - 2000,00 грн.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано належних та допустимих доказів погашення спірної заборгованості.

Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

Враховуючи викладене, встановивши факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за спірним договором щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 422,40 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 133, 141, 259, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 133-а, ) заборгованість за кредитним договором №22.04.2024-100000660 від 22.04.2024 у загальному розмірі 18 760 (вісімнадцять тисяч сімсот шістдесят) грн, з яких: основний борг - 8000 (вісім тисяч) грн, проценти - 7 560 (сім тисяч п`ятсот шістдесят) грн, комісія 1200 (одна тисяча двісті) грн, неустойка - 2000 (дві тисячі) грн, а також судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Бушанська