УХВАЛА

27 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 688/4532/23

провадження № 61-1776ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Вербицьким Романом Анатолійовичем,

на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області

від 03 вересня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду

від 11 грудня 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

1. 10 лютого 2025 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1

(далі - відповідач), в інтересах якого діє адвокат Вербицький Р. А., подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 вересня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 11 грудня 2024 рокуу цивільній справі № 688/4532/23.

2. Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

І. Щодо строку на касаційне оскарження

3. Згідно з частиною першою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК).

5. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК).

6. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК).

7. Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується. До касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності (пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК).

8. Безпосередньо у касаційній скарзі представник відповідача просить поновити строк на касаційне оскарження, обґрунтовуючи тим, що ним у січні

2025 року вже подавалась касаційна скарга на ці ж судові рішення без пропуску строку на касаційне оскарження, проте ухвалою Верховного Суду

від 04 лютого 2025 року касаційну скаргу повернуто заявнику у зв`язку з тим, що у скарзі не було наведено обов`язкових підстав касаційного оскарження, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України. Тому представник відповідача звертається з касаційною скаргою повторно.

9. За змістом частини другої та четвертої статті 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків пов`язаних вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

10. У разі подання клопотання про поновлення пропущеного строку заявник повинен одночасно надати докази на підтвердження обставин, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для таких дій. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

11. Представник відповідача у касаційній скарзі зазначив, що ознайомився з оскаржуваною постановою суду апеляційної інстанції в електронному кабінеті 12 грудня 2024 року, проте не надав жодних доказів на підтвердження вказаного. Крім того не наданого доказів того, що вперше касаційна скарга була подана без пропуску строку на касаційне оскарження.

12. З огляду на вказане відповідачмає подати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій обґрунтувати підстави для такого поновлення та надати докази поважності причин пропуску цього строку, зокрема, докази, які підтверджують дату отримання ним копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції та докази на підтвердження дати подання касаційної скарги вперше.

ІІ. Щодо сплати судового збору

13. До касаційної скарги додано платіжну інструкцію № 44 від 09 січня

2025 року на суму 17 040 грн. З матеріалів касаційного провадження вбачається, що вказана платіжна інструкція є доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги, яку ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2025 року повернуто відповідачу (провадження № 61-726 ск 25).

14. Разом з тим, повернення касаційної скарги є підставою для повернення судового збору, а за повторно подану касаційну скаргу судовий збір сплачується на загальних підставах.

15. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон від 08 липня 2011 року № 3674-VI)).

16. З вказаним позовом позивачі звернувся до суду у листопаді

2023 року. Оскаржуваними судовими рішеннями стягнуто з відповідача

834 000 грн.

17. За змістом підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону

від 08 липня 2011 року № 3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою-підприємцем особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

18. Згідно зі статтею 7 Закону України від 03 листопада 2022 року № 2710-IХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі з 01 січня 2023 року становив 2 684,00 грн.

19. Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

20. З урахуванням наведеного судовий збір за подання цієї касаційної скарги становить 16 680 грн (із розрахунку 834 000 х 1% х 200%).

21. За таких обставин відповідач має сплатити судовий збір у розмірі

16 680 грн та надати суду відповідний документ про його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати цього збору відповідно до закону.

22. Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

23. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

ІІІ. Щодо підстав касаційного оскарження

24. Пунктом 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

25. Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

26. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

27. У поданій касаційній скарзі представник відповідача одночасно посилається на передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК підстави касаційного оскарження (неврахування висновку Верховного Суду, відсутність висновку Верховного Суду та підстави вказані в частині першій, третій статті 411 ЦПК України).

28. Проте такі підстави можуть бути взаємовиключними, тому особа, яка подає касаційну скаргу, у цьому випадку має конкретизувати у касаційній скарзі, яку саме норму (норми) права застосовано без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у подібних правовідносинах, а щодо застосування якої норми (норм) права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

29. Підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1 та 3 частини другої статті 389 ЦПК, можуть бути зазначені у касаційній скарзі одночасно лише у разі, якщо норми права застосовані у подібних правовідносинах без урахування висновку Верховного Суду та норми права, щодо застосування яких у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, є різними.

30. Так, у касаційній скарзі представник відповідача узагальнено посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, згадує постанови Верховного Суду, проте не конкретизує, які норми права застосовані судами першої та апеляційної інстанцій без урахування висновку Верховного Суду, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

31. Відсутність такої конкретизації у касаційній скарзі свідчить про неналежне виконання вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК.

32. Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК), в окремих випадках не підтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК).

ІV. Недоліки, які необхідно усунути

33. Таким чином недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхомподання до Верховного Суду:

1) документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі

16 680 грн;

2) уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстави (підстав) касаційного оскарження, передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК, з урахуванням роз`яснень, викладених в цій ухвалі.

3) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з наданням доказів на підтвердження вказаних відповідачем обставин.

34. За змістом частини другої статті 393 ЦПК у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

35. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК).

36. Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Вербицьким Романом Анатолійовичем, на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 вересня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 11 грудня 2024 року у цивільній справі № 688/4532/23 залишити без руху.

2. Запропонувати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в строк протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали привести касаційну скаргу у відповідність з вимогами статті

392 ЦПК шляхом усунення вищевказаних недоліків та сплатити судовий збір у встановленому розмірі або ж надати документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

3. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала, або буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя П. І. Пархоменко