ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/233/24 Номер провадження 22-ц/814/202/25Головуючий у 1-й інстанції Кравець С.В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Пилипчук Л. І.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»

на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 03 травня 2024 року у складі судді Кравець С. В.

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилаючись на факт прострочення боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 22.06.2015 та наявність заборгованості, яка виникла станом на 13.03.2024 у сумі 89 749,29 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 71 992,87 грн, заборгованості за простроченими відсотками - 17 756,42 грн, просив про стягнення з ОСОБА_1 вказаної суми заборгованості з покладенням на відповідача понесених по справі судових витрат.

Позовна заява мотивована тим, що 22 червня 2015 року між сторонами укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які оприлюднені на офіційному сайті https//privatbank.ua/terms, складає договір про надання банківських послуг.

За умовами цього договору відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, який в подальшому збільшився до 75 000 грн, про що зазначено в Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку із встановленим кредитним лімітом.

Проте, своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась вказана заборгованість.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 03 травня 2024 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що надані банком Умови і Правила надання банківських послуг не підписані відповідачем, а анкети-заяви від 15.04.2020 та 05.02.2023 не містять зв`язку з договором, зазначеним у позові, а отже не підтверджують доводи позовної заяви.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підписанням у встановлений законом спосіб заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач підтвердив, що він приєднався до умов договору та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що свідчить про укладення між банком та відповідачем у встановлений законом спосіб кредитного договору, відтак доведеним є існування між сторонами договірних зобов`язань та загальної суми боргу.

Вказує, що банком надано саме первинні банківські документи про видачу та сплату коштів за кредитним договором, а тому виписка з банківського рахунку, яка містить відомості про рух коштів на балансі кредитної картки, та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами у справі.

Зазначає, що відповідач самоусунувся від розгляду даної справи, заперечень на позовну заяву та доказів на їх підтвердження не надав, надані позивачем докази не спростував, будь-яких клопотань про встановлення певних обставин справи не заявляв.

Вважає, що суд першої інстанції фактично виступив адвокатом відповідача, а оскаржуване рішення ухвалив нехтуючи засадами змагальності сторін, доказовості позицій обох сторін судового спору, чим порушив порядок, встановлений для вирішення питання, допустивши однобічність та неповноту судового розгляду, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н шляхом підписання останнім 15.04.2020 анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді поновлювального кредитного ліміту на платіжну картку (а. с. 11-12).

Своїм підписом в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач підтвердив, що він погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, що розміщені у мережі інтернет за адресою: https//privatbank.ua/terms у редакції, чинній на дату підписання договору, з якими він ознайомився та погоджується, складають договір про надання банківських послуг.

На виконання умов договору відповідачу було надано кредитну картку Універсальна, яка неодноразово перевипускалась, остання карта № НОМЕР_1 з терміном дії до 11/26 була видана 05.02.2023 (а. с. 79).

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки кредитний ліміт станом на 29.04.2023 становив 75 000 грн (а. с. 78).

З виписки по картковому рахунку відповідача ОСОБА_1 вбачається, що він користувався кредитними коштами, знімаючи готівку, здійснюючи покупки у торгівельній мережі та проводячи грошові перекази через додаток Приват24, та вносив кошти у часткове погашення кредиту, внаслідок чого станом на 01.03.2024 виникла заборгованість по кредиту в сумі 89 749,29 грн, з яких 71 992,87 грн - заборгованість за тілом кредиту та 17 756,42 грн - заборгованість по відсотках за використання кредитного ліміту (а. с. 82-83).

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 509, пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України зобов`язання виникають з договорів та інших правочинів.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3, статті 6, частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України).

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, четвертої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У справі, що переглядається апеляційним судом, наданими позивачем доказами, які відповідають вимогам процесуального закону щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, підтверджується факт укладення між сторонами кредитного договору шляхом приєднання відповідача ОСОБА_1 до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», отримання ним кредитної картки із встановленим кредитним лімітом, а також факт використання відповідачем кредитних коштів та часткового погашення кредитної заборгованості, що свідчить про укладення між сторонами спірного кредитного договору та виникнення у відповідача обов`язку повернути використані кредитні кошти та сплатити банку проценти за користування кредитом.

При цьому колегія суддів зауважує, що відповідач факту укладення кредитного договору не оспорював, розмір заявленої позивачем заборгованості під час розгляду справи в суді не спростував, власних розрахунків по справі не надав.

Посилання суду першої інстанції на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) колегія судів вважає безпідставним, оскільки такі стосуються обставин коли Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не визнаються відповідачем та не містять його підпису, що не є подібним обставинам, встановленим судом у цій справі.

З огляду на викладене, у спірних правовідносинах кредитор має право на захист своїх прав шляхом вимагання сплати заборгованості за кредитом та дострокового повернення боржником фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1054, частина друга статті 1050 ЦК України), що залишено поза увагою судом першої інстанції.

Згідно частини першої статті 1048, частини другої статті 1056-1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Беручи до уваги, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, відповідач користувався кредитними коштами та частково погашав кредит, тим самим визнавав взяті на себе зобов`язання, не заперечував проти Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів обслуговування кредитних карт, що визначають умови кредитування, та заборгованості, яка виникла станом на 01.03.2024, не сплатив, заявлені АТ КБ «ПриватБанк» вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за використаним кредитним лімітом на суму 71 992,87 грн та простроченими процентами за користування кредитними коштами у розмірі 17 756,42 грн є обґрунтованими, підтверджені наявними у справі доказами та підлягають задоволенню.

Оскільки суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення не надав належної правової оцінки наявним у справі доказам, неправильно застосував норми матеріального права та допустив порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення по справі нового судового рішення про задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі.

Відповідно до частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України, ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд відповідно змінює розподіл судових витрат, зокрема, понесених позивачем витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви - 2 422,40 грн та апеляційної скарги - 3 633,60 грн, а всього 6 055,60 грн, які у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 03 травня 2024 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором станом на 01 березня 2024 року в сумі 89 749,29 грн, яка складається з: 71 992,87 грн - заборгованості за тілом кредиту, 17 756,42 грн - заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом.

Змінити розподіл судових витрат. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 6 055,60 грн понесених судових витрат зі сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

Л. І. Пилипчук