Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/916/23
Провадження № 2/528/67/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 лютого 2025 року м. Гребінка

27 лютого 2025 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Трохименка В.В., з участю: представника позивача Лук`янової Ю.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка у режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 , мотивуючи позовні вимоги тим, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Лубни та Лубенського району Полтавської області.

Позивач вказує, що у Всеукраїнській громадсько-політичній газеті «Зоря Полтавщини» №№199-201від 30.12.2015 року (тираж номера 16.127) опубліковано Типовий договір на розподіл природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, а також пропозицію товариства укласти з ним договір розподілу природного газу на умовах вказаного Типового договору та заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу для побутового споживача.

Відповідно до п.п. 3, 4 глави 3 розділу IV Кодексу ГРМ та п. 1.3 розділу І, п. 2.1 розділу II, п.п. 6.4, 6.6 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодекс у України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Фактом приєднання споживача до умов цього договору є вчинення споживачем будь-яких дій. які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку З до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Вказує, за цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , які надаються АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз», споживачу присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Отже, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини з розподілу природного газу.

Свої зобов`язання по наданню послуг з розподілу природного газу з гарантованим рівнем надійності безпеки, якості та тиску, АТ «Лубнигаз» виконав належним чином.

Зазначає, що відповідач, скориставшись послугами з розподілу природного газу, які надаються позивачем, належним чином не виконувала своїх обов`язків з оплати наданих послуг, внаслідок чого станом на 13.06.2023 року утворилася заборгованість за послуги розподілу газу у сумі 9474,70 грн.

Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» заборгованість за розподіл природного газу в розмірі 9792 (дев`ять тисяч сімсот дев`яносто дві) грн 81 коп, з яких: 9474,70 грн сума основного боргу; 69,29 грн три відсотки річних; 248,82 грн інфляційні; та судовий збір.

02.09.2024 року відповідачем ОСОБА_1 подано через систему «Електронний суд» клопотання про долучення доказів, а саме, фото лічильника, на підтвердження того, що її лічильник газу зупинився і не працює з весни 2022 року (а.с. 91-93).

30.09.2024 року відповідачем ОСОБА_1 подано через систему «Електронний суд» клопотання про долучення доказів, а саме, скриншотів з електронного особистого кабінету користувача ТОВ «Лубнигаз-Трейдинг» (а.с. 96-121).

04.11.2024 року відповідачем ОСОБА_1 подано через систему «Електронний суд» клопотання про долучення доказів на підтвердження інвалідності (а.с. 123-124).

11.12.2024 року представник позивача ОСОБА_2 подав через систему «Електронний суд» заяву про зменшення/збільшення розміру позовних вимог, у якій вказав, що після проведеного корегування позивачем сума основного боргу за період з листопада 2021 по травень 2023 склала 8 306,42 грн. Проте станом на 10.12.2024 відповідач не розрахувався за розподіл природного газу, тому сума основного боргу збільшилась на 2 489,08 грн. за період з червня 2023 по листопад 2024, тому позивач, керуючись ст. 49 ЦПК України збільшує позовні вимоги у вигляді донарахованої суми основного боргу з червня 2023 по листопад 2024. Тобто, за період з листопада 2021 по листопад 2024 року сума основного боргу склала 10 804,50 грн. три відсотки річних 69,29 грн. та інфляційні 248,82 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 11 122,61 грн., з яких: сума основного боргу в розмірі 10 804,50 грн. за період з 21.11.2021 року по 21.11.2024 року; 3% річних в розмірі 69,29 грн; інфляційні в розмірі 248,82 грн; судовий збір в розмірі 2 684,00 грн (а.с. 130-133).

У судовому засіданні 19.02.2025 року представник позивача ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові, пояснила, що позивачем здійснено перерахування боргу за період з листопада 2021 по травень 2023 року, у зв`язку з тим, що у червні 2024 року контролером було знято фактичні показники лічильника. Враховуючи це, заборгованість відповідачу нараховано уже не за розрахунковими показниками, а саме за фактичними. Пояснила, що для нарахування оплати за розподіл газу береться обсяг спожитого газу за попередній газовий рік з жовтня по вересень, наприклад, для нарахування плати, яка буде стягуватися у 2023 році враховується обсяг спожитий з 01.10.2021 року по 30.09.2022 року. Таким чином, протягом 2023 року відповідач мала сплачувати заборгованість, нараховану пропорційно до об`єму спожитого газу з 01.10.2021 року по 30.09.2022 року. У подальшому, оскільки за газовий рік з 01.10.2022 року по 30.09.2023 року газ відповідачем не споживався взагалі, то на 2024 рік їй нараховано мінімальний платіж.

Відповідач ОСОБА_1 вказала, що не визнає суму заборгованості, оскільки з лютого 2022 року вона виїхала за межі України та припинила користуватися газом. Вважає, що відповідно до закону, за весь період, коли вона не споживає газ (з березня 2022 року), вона має сплачувати за розподіл природного газу передбачену мінімальну оплату в сумі 62,49 грн. Зазначає, що позивач має внести відповідні зміни до Довідки про фінансовий стан споживача.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно з копією договору купівлі-продажу серії НВО № 335422 від 29.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Іщенком І.М., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 06). Вказане не заперечувалося і відповідачем.

Відповідач ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , їй присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 , і на неї розповсюджується дія Типового договору розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року за №2498 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1384/27829.

Даний типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ, яким на території Лубенського району є АТ ОГС «Лубнигаз», обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем (кодекс ГРМ), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року №2494 (далі - Кодекс).

При вирішенні всіх питань, що не обумовлені Договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» і Кодексом газорозподільних систем. Згідно розділу 6 глави 3 Кодексу газорозподільних систем Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Типовий договір розподілу природного газу є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 7.4 розділу VII вказаного Типового договору споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Згідно з п.4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494 договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора а Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Із довідки про фінансовий стан розподілу природного газу вбачається, що відповідач споживала послуги з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , і має заборгованість за спожиті послуги в сумі 10 804,50 грн (а.с. 133).

Таким чином, між споживачем ОСОБА_1 та позивачем склалися фактичні договірні відносини з розподілу природного газу.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Законом України "Про житлово-комунальні послуги", ст.1 п.5 визначено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

Предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ст. 2 п.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Отже, між споживачем ОСОБА_1 та позивачем виникли правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», та Цивільним кодексом України.

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Згідно до п. 35 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до положень ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Пунктом 1 ч. 2 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавцями комунальних послуг, послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) беруться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст.68 ЖК України плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.

За період з листопада 2021 по листопад 2024 року заборгованість відповідача за послуги з розподілу газу становить 10 804,50 грн.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За нормами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідач споживала послуги з розподілу природного газу, але зобов`язання перед позивачем щодо оплати наданих послуг не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем.

Крім того, суд звертає увагу, що пунктом 1 гл. 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Відповідно Кодексу ГРМ газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня заступного календарного року (п.4 гл. 1 розділ І Кодексу газорозподільних систем) відповідно Кодексу ГРМ, газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року (п.4 гл. 1 розділ І Кодексу газорозподільних систем).

Судом встановлено, що позивач користувалася природним газом за вказаною адресою до лютого 2022 року (включно) (а.с. 92-93).

Таким чином, з січня 2022 року по грудень 2022 року відповідач ОСОБА_1 мала сплачувати кошти за розподілу природного газу у розмірі, розрахованому за спожитий нею обсяг природного газу з 01.10.2020 року по 30.09.2021 року («газовий рік»).

У подальшому, з січня 2023 року по грудень 2023 року відповідач ОСОБА_1 мала сплачувати кошти за розподілу природного газу у розмірі, розрахованому за спожитий нею обсяг природного газу з 01.10.2021 року по 30.09.2022 року («газовий рік»).

Відповідно до довідки про фінансовий стан розподілу природного газу відповідача, у жовтні 2021 року було спожито 196 м.куб.; у листопаді - 261 м.куб.; у грудні - 276 м.куб.; у січні 2022 року 310 м.куб.; у лютому 2022 року 246 м.куб. (на показник лічильника 23342). Крім того, відповідачем до суду надано показники лічильника 23397, станом на 22.06.2024 року (підтверджені і позивачем) (а.с. 133).

Таким чином, вказаний вище обсяг спожитого відповідачем природного газу (за газовий рік з 01.10.2021 року по 30.09.2022 року) взято для розрахунку щомісячної плати за розподіл газу на 2023 календарний рік (з 01.01.2023 по 31.12.2023 року).

Оскільки протягом «газового року» з жовтня 2021 року по лютий 2022 року включно відповідач споживала природний газ, то протягом 2023 календарного року вона мала сплачувати кошти за розподілу природного газу, нараховані за вказаний вище спожитий обсяг, що і складає 258, 67 грн щомісячно (об`єм спожитого газу з 01.10.2021 року по лютий 2022 року / 12 міс. * 2,388 грн за 1 куб.м. = 258, 67 грн). Тому твердження відповідача, що протягом 2023 року вона мала сплачувати мінімальну вартість за розподіл газу не відповідають дійсності, оскільки мінімальна вартість сплачується лише тоді, коли протягом попереднього газового року газ не споживався взагалі в жодному місяці. Натомість відповідачем газ споживався протягом п`яти місяців газового року.

У подальшому, з січня 2024 року по грудень 2024 року відповідачу ОСОБА_1 вже нараховано борг за розподілу природного газу у мінімальному розмірі, оскільки протягом «газового року» з 01.10.2022 року до 30.09.2023 року природний газ нею не споживався, договір сторони не розірвали та відповідача не від`єднано від мережі.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач приєднаний до умов Типового договору розподілу природного газу, отримувала послуги з розподілу природного газу, проте обов`язок щодо оплати цих послуг не виконала, оплату не здійснювала.

За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Наявність боргу за житлово-комунальні послуги не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином.

Такі висновки міститься в постановах Верховного Суду (справа №522/2173/14 від 26 лютого 2020 року, справа №755/12038/15-ц від 23 січня 2020 року, справа №755/10638/17 від 16 вересня 2020 року, справа № 210/1958/15-ц від 22 липня 2020 року).

Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо своєчасної сплати послуг не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, відповідно до якої застосовується відповідальність за прострочення грошового зобов`язання (період з 21.01.2021 року по 23.02.2022 року).

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що відповідач споживав газ до лютого 2022 року включно, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, зважаючи на те, що ОСОБА_1 має інвалідність, що підтверджується відповідними доказами, тому відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору (а.с. 124-125).

Керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83 ,89, 141, 142, 247, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354-356 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» (, р/р НОМЕР_3 у АТ АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478) заборгованість за розподіл природного газу в розмірі 11 122 (одинадцять тисяч сто двадцять дві) грн 61 коп., з яких: сума основного боргу в розмірі - 10 804,50 грн (за період з 21.11.2021 року по 21.11.2024 року); 3% річних в розмірі 69,29 грн; інфляційні в розмірі 248,82 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я. В. Татіщева