Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/268/25
Номер провадження2/711/679/25
РІШЕННЯ
28 лютого 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Подуфали О.В.,
представника відповідача, адвоката Дриги Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 04.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №473887-КС-001 (далі Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, що підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 10 год 30 хв 10 лютого 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.02.2025 розгляд справи №711/268/25 було відкладено до 14 год 30 хв 25 лютого 2025 року у зв`язку із необхідністю представнику відповідача ознайомитися із матеріалами позовної заяви задля подання відзиву на позовну заяву.
Також у відзиві представник ТОВ «Бізнес Позика» зазначає, що позивач не нараховував та не просить суд стягнути з відповідача на користь позивача жодну пеню чи штрафи. ТОВ «Бізнес Позика» просить стягнути з відповідача лише заборгованість по тілу, процентам, та комісії за надання кредиту, які були нараховані відповідно до умов Договору кредиту та норм Цивільного кодексу України.
У судове засідання, що призначено 25 лютого 2025 року о 14 год 30 хв представник позивача не з`явилася, однак 28 січня 2025 року до суду, через підсистему «Електронний суд», від представника позивача Мишевської Н.М. надійшла заява, в якій остання просила суд розгляд цивільної справи №711/268/25 проводити у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.63). Крім того, інший представник позивача Виноградов Ю.Е., у п.3 прохальної частини відповіді на відзив від 20.02.2025, також просив суд проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Бізнес Позика», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.107 зворот).
25 лютого 2025 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи, керуючись положеннями ч.1 ст.244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 08 год 30 хв 28 лютого 2025 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторони представника позивача, висловлену письмово, а також вступне слово представника відповідача, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 04.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) №473887-КС-001 (далі Кредитний договір).
Пунктами 2.1, 2.3-2.11 Кредитного договору визначено, що кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Строк, на який надається кредит становить 24 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом в день 2,00000000% - фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом в день - 1,15012500% - фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Комісія за надання кредиту - 1 800,00 грн. Термін дії договору - до 19.02.2024. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 31 200,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 9168,16 процентів. Дата видачі кредиту - 04.09.2023. Дата повернення кредиту -19.02.2024.
Крім того, п.3.2 Кредитного договору передбачено, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до договору.
Пунктом 3.2.2 Кредитного договору встановлено, що сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до договору, та до закінчення терміну дії договору.
У 3.2.3 Кредитного договору обумовлено, що сторони на момент укладення договору встановили наступний графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Зокрема, у цьому пункті Кредитного договору сторони обумовили, що повернення кредиту, відсотків та комісії мало б відбуватися періодично, починаючих із 18.09.2023 до 19.02.2024.
Також зі вступної частини Кредитного договору суд встановив, що цей договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Із п.8 Кредитного договору суд встановив, що у розділі «Позичальник», після реквізитів відповідача, міститься електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме: UA-3290 (а.с.18-22).
Із візуальної форми послідовності дій Клієнта, що підготовлена ТОВ «Бізнес Позика», суд встановив, що 04.09.2023 о 12:09:11 відбувся вхід відповідача ОСОБА_1 як клієнта ТОВ «Бізнес Позика» до особистого кабінету; о 12:23:49 04.09.2023 ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту; о 12:24:49 04.09.2023 ОСОБА_1 підписала Кредитний договір; о 12:24:58 04.09.2023 підписані відповідачем документи були відображені в особистому кабінеті позичальника (а.с.33).
Із дослідженого в судовому засіданні Паспорту споживчого кредиту суд встановив, що цей письмовий доказ містить інформацію та контактні дані ТОВ «Бізнес Позика» як кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту, а також електронний підпис ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором: UA-2766 (а.с.16-17).
Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі Закон №675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону №675).
Статтею 12 Закону №675 визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону №675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675).
Частинами 1,2 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Таким чином, із дослідженого безпосередньо в судовому засіданні Кредитного договору, суд встановив, що їх сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови його надання, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого правочину на зазначених у ньому умовах шляхом підписання Кредитного договору за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами, а саме: UA-3290.
Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Крім того, у цьому ж судовому засіданні представник відповідача адвокат Дрига Л.В. визнала також той факт, що суму кредиту ОСОБА_1 позивачу не повернула.
Що стосується позовної вимоги про стягнення простроченої суми комісії в розмірі 1800 грн, то суд зазначає про таке.
Пунктом 2.1 Кредитного договору передбачено, що кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором.
Пунктом 2.5 Кредитного договору передбачено, що комісія за надання кредиту становить 1 800,00 грн. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.
Пунктом 4.3.4 Кредитного договору встановлено, що кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, сплати комісії, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафу) у разі її нарахування та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених договором.
У розділі 4 Паспорту споживчого кредиту сторони Кредитного договору обумовили, що комісія за надання кредиту становить 1800 грн.
Отже, підписанням Кредитного договору та Паспорту споживчого кредиту без будь-яких застережень відповідач підтвердила, що вона обізнана та погодилася з усіма умовами такого договору.
Зміст зобов`язання в наведеному Кредитному договорі та Паспорті споживчого кредиту, в контексті сплати комісії за надання кредиту, викладено досить зрозуміло, оскільки системний аналіз договору, наданого позивачем розрахунку, дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін Кредитного договору зводилась до отримання коштів, які позичальник зобов`язаний повернути, із сплатою процентів за кредитним договором та комісії, в розмірі та умовах погоджених сторонами.
Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Встановивши зазначені обставини у справі, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі укладений Кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язалася прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договором строк, а також сплатити комісію. Доказів повернення комісії матеріали справи не містять.
Матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з умовами договору щодо розміру комісії; наявні відомості про те, що саме ОСОБА_1 погодилася з умовами з приводу комісії; позивачем доведені обставини, які давали можливість суду переконатись в тому з приводу яких відносин були складені Кредитний договір і Паспорт споживчого кредиту, та хто ознайомлений з викладеними в них умовами.
Отже, в матеріалах справи наявні докази на підтвердження обставин щодо обґрунтованості нарахування позивачем комісії в розмірі 1800 грн.
Крім того, у судовому засіданні, що відбулося 25.02.2025, представник відповідача адвокат Дрига Л.В. беззастережно визнала позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» в частині стягнення із ОСОБА_1 комісії за надання кредиту в розмірі 1800 грн. У суду не виникло обгрунтованих сумнівів щодо добровільності визнання представником відповідача означеної позовної вимоги.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача 1800 грн в рахунок заборгованості зі сплати комісії за надання кредиту підлягає задоволенню.
Пунктами 2.3-2.4, 2.6-2.11 Кредитного договору визначено, що строк, на який надається кредит становить 24 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом в день 2,00000000% - фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом в день - 1,15012500% - фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Комісія за надання кредиту - 1 800,00 грн. Термін дії договору - до 19.02.2024. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 31 200,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 9168,16 процентів. Дата видачі кредиту - 04.09.2023. Дата повернення кредиту -19.02.2024.
Крім того, п.3.2 Кредитного договору передбачено, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до договору.
Пунктом 3.2.2 Кредитного договору встановлено, що сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до договору, та до закінчення терміну дії договору.
У 3.2.3 Кредитного договору обумовлено, що сторони на момент укладення договору встановили наступний графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Зокрема, у цьому пункті Кредитного договору сторони обумовили, що повернення кредиту, відсотків та комісії мало б відбуватися періодично, починаючих із 18.09.2023 до 19.02.2024.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Суд, перевіривши нарахування позивачем розміру боргу за нарахованими та несплаченими процентами за користування відповідачем кредитом, керуючись ст.627 ЦПК України, а також умовами Кредитного договору, встановив, що їх розмір визначений правильно.
Як уже зазначав суд, у судовому засіданні 25.02.2025 представник відповідача адвокат Дрига Л.В. визнала той юридичний факт, що суму кредиту ОСОБА_1 взагалі позивачу не повернула.
Оскільки, як не заперечує представник відповідача, ОСОБА_1 жодного разу у період строку кредиту, не виконувала взяті на себе зобов`язання щодо періодичного повернення суми кредиту, то суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин застосуванню підлягає п.3.2.2 Кредитного договору, на якому наполягав і представник позивача у відповіді на відзив.
Суд, проаналізувавши п.3.2.2 Кредитного договору, дійшов висновку, що його сторони обумовили, у випадку не виконання позичальником графіку платежів, який передбачений п.3.2.3 Кредитного договору, наступну формулу нарахування відсотків за користування кредитом у період строку кредитування: 1) починаючи із дня отримання кредиту (04.09.2023) і до сьомого календарного дня включно від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до договору (до 25.09.2023 включно), розмір відсотків здійснюється з призми зниженої процентної ставки за кредитом - 1,15012500%/день; 2) починаючи з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до договору (тобто з 26.09.2023), та до закінчення терміну дії договору (19.02.2024 п.2.7 Кредитного договору), розмір відсотків нараховується за стандартною процентною ставкою, тобто 2%/день (п.2.4 Кредитного договору).
Таким чином розмір відсотків за період кредитування (з 04.09.2023 до 19.02.2024 п.2.3, 2.7 Кредитного договору) є таким:
Водночас суд дійшов висновку, що помилковим є твердження представника відповідача адвоката Дриги Л.В., що викладене у відзиві на позовну заяву, а також озвучене у вступному слові, про те, що до спірних правовідносин, у контексті правильності нарахування відсотків за користування кредитом, підлягають положення п.18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України з огляду на таке.
Відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Питання укладання кредитного договору, його істотних умов, форми, процентів за кредитним договором тощо визначено, зокрема, приписами статей 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України.
Так, відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Отже, за кредитним договором у позичальника виникає зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування грошовими коштами. Цьому зобов`язанню позичальника кореспондує право кредитодавця вимагати повернення кредиту та сплати процентів.
Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що у кредитному договорі як істотні умови мають бути визначені розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок сплати процентів.
Припис абз.2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, що застосовується до кредитного договору на підставі ч.2 ст. 1054 ЦК України, установлює, що за загальним правилом проценти як плату за користування грошовими коштами виплачують щомісяця до дня повернення позики, якщо сторони в договорі не досягли іншої домовленості. При цьому позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування позиченої грошової суми на його банківський рахунок (ч.3 ст. 1049 ЦК України).
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що оскільки проценти - це плата за користування кредитними коштами, а згідно з положеннями наведеного вище п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України з 24 лютого 2022 року підлягають списанню суми, що нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України, а також неустойка (штраф, пеня), але не відсотки за користування кредитом, тому помилковим є твердження представника відповідача про необхідність застосування до спірних правовідносин означеного пункту «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України.
Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Із дослідженої платіжної інструкції №203 від 10.01.2025 (а.с.11) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору із застосуванням понижуючого коефіцієнта в розмірі 0,8 ставки в сумі 2 422,40 грн, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача
Керуючись ст. 527, 530, 599, 610, 626-628, 638, 1046, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 13, 76, 77, 80, 81, 82, 89, 133, 141, 244, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд
позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 (сорок) копійок судового збору
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 28 лютого 2025 року.

Сторони у справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», код ЄДРПУО: 41084239, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: О. В. Петренко