ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2828/25 Справа № 185/2180/24 Суддя у 1-й інстанції - Зінченко А. С. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпріапеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Підприємства «Робітнича солідарність», третя особа: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» про стягнення заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до судуіз позовною заявою про стягнення із Підприємства «Робітнича солідарність» заборгованості по заробітній платі, починаючи з 2014 року.

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, кошти, а також заборонити відчужувати майно та інше до ухвалення у справі рішення по суті спору. Зокрема зазначав, що відповідач своїми діями по відчуженню майна та інших активів може унеможливити виконання рішення суду у майбутньому та виплату позивачу заробітної плати.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу від 05 грудня 2024 року про повернення заяви та задовольнити заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Вважає, що судом незаконно повернуто заяву про забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів унеможливить повернення належної йому заробітної плати. Також звертає увагу, що заява була подана після звернення до суду із відповідним позовом, а тому не потребує встановлення нових відомостей та подання нових доказів.

Сторони не скористались своїм правом на подання відзивів на апеляційну скаргу, що відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить довідки про доставку судових повісток в Електронному Суді (а.с. 77 зворот), а також рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення у вигляді повістки відповідачу та позивачу (а.с.78,79). Від ОСОБА_1 надійшла заява прослухання справи у його відсутність.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем заяву про забезпечення позову подано без дотримання вимог ст. 151 ЦПК України.

Такі висновки суду відповідають вимогам процесуального закону та матеріалам справи.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову

допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до ч.6 ст. 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Статтею 151 ЦПК України встановлені вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову.

Так, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не містить всіх елементів, зазначених у ст. 151 ЦПК України, зокрема найменування всіх учасників справи, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, а також інші відомості необхідні для забезпечення позову.

Отже, керуючись положеннями зазначених норм процесуального права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення позивачу заяви про забезпечення позову на підставі ч.10 ст. 153 ЦПК України. При цьому слід звернути увагу, що таке повернення не позбавляє ОСОБА_1 повторно із вернутись до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову, яка буде відповідати вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 березня 2025 року.

Судді: