П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року м. Миколаїв

справа №473/2376/24

провадження №22-ц/812/259/25

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Лівінського І. В., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання - Травкіною В. Р.,

без участі учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 14 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Кривенко О. В. у приміщенні суду у селищі Доманівка Миколаївської області, повне судове рішення складено 22 листопада 2024 року, за позовом ОСОБА_1 до Прибузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

В травні 2024 року ОСОБА_1 подав до суду зазначений вище позов, який обґрунтовував наступним.

Позивач зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина, до якої в тому числі входить земельна ділянка площею 5,02 га умовних кадастрових гектарів в межах Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, що належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0109220 від 26 серпня 1996 року.

ОСОБА_1 вказував, що на момент смерті бабусі з нею однією сім`єю не проживав, а тому про наявність зазначеної вище земельної ділянки він дізнався лише 09 лютого 2024 року. Після чого ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, який підтвердив отримання ОСОБА_2 сертифікату №0109220 на право на земельну ділянку.

Позивач зазначав, що він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , оскільки його батько ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилаючись на все вищевказане, позивач наголошував на тому, що він з поважних причин пропустив строк на прийняття спадщини, а тому просив визначити йому додатковий строк терміном два місяці для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 14 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що на момент смерті ОСОБА_2 був живий батько позивача ОСОБА_1 , який є спадкоємцем за законом після смерті його матері. За наявності живого батька онук ОСОБА_2 - позивач по справі не набув право на спадкування після смерті бабусі.

Також суд зазначав, що чинний на момент смерті спадкодавця Цивільний кодекс УРСР не передбачав можливості надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову.

Апелянт вказував на те, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася, однак не була прийнята, а тому у цьому випадку відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України мають застосовуватися чинні положення цивільного законодавства, а не положення ЦК УРСР, які діяли на момент смерті спадкодавця.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З інформації Відділу №2 управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 20.02.2024 вбачається, що у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) вчинено запис про реєстрацію сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП «ім. Леніна» Богданівської сільської ради на підставі рішення Доманівської РДА від 07.08.1996 №161 серії МК №0109220 від 26 серпня 1996 року на ім`я ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її син ОСОБА_1 .

За інформацією Доманівської державної нотаріальної контори Миколаївської області спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до вимог статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив надати йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.1272 ЦК України від 16.01.2003, який набрав чинності 01 січня 2004 року.

Частина 1 статті 58 Конституції визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частинами 1, 3 статті 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше й регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року до вирішення спірних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням такої спадщини, застосовується законодавство, чинне на час відкриття спадщини, зокрема, відповідні норми ЦК УРСР.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто під час дії ЦК УРСР, то положення саме цього Кодексу підлягають застосуванню при вирішенні питання про спадкування майна померлої.

Відповідно до положень статті 524 ЦК УРСР (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений у статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини.

У статті 527 ЦК УРСР зазначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до статті 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також у разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Тлумачення положень ЦК УРСР свідчить про те, що статтями 529, 530 ЦК УРСР визначено вичерпний перелік черг спадкоємців, якими не передбачено право на спадкування за законом онуком після смерті спадкодавця при живому батькові.

За правилом статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пункт 5 частини 1 статті 555 ЦК України передбачає, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що позивач не набув право на спадкування після смерті бабусі, оскільки на момент її смерті був живий її син - батько позивача. Також суд зазначав, що вимоги позивача є безпідставними, бо чинний на момент смерті спадкодавця Цивільний кодекс УРСР не передбачав можливості надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам законодавства.

Посилання позивача на те, що до дійсних правовідносин застосовуються норми пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, колегія суддів відхиляє, бо правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 14 листопада 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді І. В. Лівінський

О. О. Ямкова

Повна постанова складена 28 лютого 2025 року.