справа № 274/7335/24
провадження № 2/0274/268/25
Рішення

Іменем України

26.02.2025 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дітьми трирічного віку -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на своє утримання у розмірі 6000 гривень, щомісячно, до досягнення трирічного віку кожним із спільних синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2022 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. За період спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 . 24.06.2023 року вони з відповідачем офіційно зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився другий спільний син ОСОБА_4 . Згодом вони зрозуміли, що подружнє життя не склалося, наразі проживають окремо. Добровільно відповідач не бажає надавати кошти на утримання дітей, діти повністю перебувають на її утриманні. Вказує, що на даний час знаходиться у відпустці по догляду за синами до досягнення ними трирічного віку, тому не може працювати. Єдиним її регулярним доходом є щомісячна одноразова допомога при народженні 1-єї дитини. Зазначає, що відповідач офіційно працевлаштований та проходить службу у Збройних Силах України, є працездатним чоловіком, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців немає, отримує грошове забезпечення, має обов`язок та можливість сплачувати аліменти на її утримання.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 19.12.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням викликом (сторін) (а.с.26 - 27).

Позивачка в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала ( а.с. 17).

Відповідач, повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті Бердичівського міськрайонного суду, в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24.06.2023 року Сарненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 212 (а.с.7).

Сторони являються батьками: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.8,10).

Згідно Витягів з реєстру Райгородоцької територіальної громади №2024/007492327 від 26.06.2024, №2024/007492635 від 26.6.2024, №2024/007491226 від 26.06.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та її сини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6, 9, 11).

Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 13.09.2024, за період з 1 кварталу 2024 по 2 квартал 2024 ОСОБА_1 , отримувала дохід в розмірі 860,00 грн в місяць - соціальної виплати від Управління соціального захисту населення Бердичівської районної державної адміністрації (а.с.12 - 13).

Згідно Відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №979305 від 20.12.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.31).

Як вбачається з Відповіді № 1149170 від 26.02.2025 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 за 1 квартал 2024 - 4 квартал 2024 отримав дохід в розмірі 108 090,01 грн. в ТОВ " ЕПІЦЕНТР К", його щомісячний дохід становить 90007,50 грн ( без вирахування податків) (а.с.30).

Інших доказів матеріального стану сторін та стану їх здоров`я матеріали позовної заяви не містять.

Відповідно до ст.75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно зі ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі.

В постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів.

Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України).

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як передбачено ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.( ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню дружини, яка здійснює догляд за дітьми до досягнення ними трирічного віку, тому не має можливості самостійно себе утримувати.

В порушення вимог ст. 12,81 ЦПК України позивачка не надала суду доказів про те, що відповідач проходить службу в ЗС України, натомість судом встановлено, що відповідач отримує дохід в ТОВ " ЕПІЦЕНТР К".

Беручи до уваги розмір доходу відповідача, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб позивачки, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 2000,00 грн. щомісячно і до досягнення наймолодшим сином сторін трирічного віку.

За змістом ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 403,73 грн підлягає стягненню з відповідача, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 4,12-13,76-81,89, 141, 258-261, 263-265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дітьми трирічного віку задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти на її утримання в розмірі по 2000,00 грн, щомісячно, починаючи з 13.09.2024 року до досягнення молодшим сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави 403 грн. 73 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 26.02.2024

Суддя Т.М.Вдовиченко