Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8927/23
Номер провадження2/711/63/25
РІШЕННЯ
24 лютого 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Казидуб О.Г.
секретаря судового засідання: Шульга А.В.
представника позивача за дорученням: Поліщук А. Б.
відповідача: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг,-
ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» (далі Черкаська ТЕЦ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній) про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії, рішення Черкаського міськвиконкому № 520 від 24.05.2000 забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси.
Надання послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання в будинку АДРЕСА_2 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ».
Оскільки, в будинку АДРЕСА_2 встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири.
У період до встановлення будинкового лічильника обліку теплопостачання нарахування за послугу здійснювалось згідно п.п. 40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, а саме, у разі відсутності будинковиз засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища.
У квартирі АДРЕСА_3 не встановлений квартирний лічильник теплової енергії, тому згідно п. 24 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 року № 830 розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі відсутності пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315.
Лічильник обліку гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_3 не встановлено, тому відповідно до п. 21 Правил за надані послуги плата справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу.
Згідно інформації Управління з питань державної реєстрації ЧМР № 3464-01-10 від 03.03.2022 за вищевказаною адресою зареєстрований відповідач протягом усього спірного періоду.
15 грудня 2023 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання з викликом сторін.
13 лютого 2025 року ухвалою суду клопотання ОСОБА_1 (від 30.04.2024 року та від 21.01.2025 року) про зупинення провадження по справі залишено без розгляду.
Представник ПАТ «Черкаське хімволокно» за дорученням Поліщук Артем Борисович в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Також зазначив, що позов пред`явлено до зареєстрованої особи в даній квартирі. Також, відповідачем не надано доказів того, що в даній квартирі він не проживає, а проживає інша особа.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що позовні вимоги не визнає, в зв`язку з тим, що він не проживає за адресою: АДРЕСА_4 , він проживає по АДРЕСА_5 і там сплачує комунальні послуги. Він завжди проживав по АДРЕСА_5 . На момент подачі Декларації, він бачив, що в ній зазначено його адресу проживання саме за адресою: АДРЕСА_4 , але не міг нічого змінити, бо так підтягувала «Дія».
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
В судовому засіданні встановлено, що ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії та рішень Черкаської міської ради № 520 від 24.05.2000 року та № 1480 від 31.10.2007 року забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси.
Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку АДРЕСА_2 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ».
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18,20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа.
Відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири.
В будинку АДРЕСА_2 встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири.
У період до встановлення будинкового лічильника обліку теплопостачання нарахування за послугу здійснювалось згідно п.п. 40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, а саме, у разі відсутності будинковиз засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища.
У квартирі АДРЕСА_3 не встановлений квартирний лічильник теплової енергії, тому згідно п. 24 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 року № 830 розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі відсутності пропорційно опалюваній площі (обєму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315.
Лічильник обліку гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_3 не встановлено, тому відповідно до п. 21 Правил за надані послуги плата справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу.
Як вбачається з Повідомлення Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради № 3464-01-10 від 03.03.2022 року, відповідно до наявної в управління з питань державної реєстрації інформації, станом на 03.03.2022 року, за адресою: АДРЕСА_4 зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 17.06.2015 року (а.с. 23).
Даний факт, також, підтверджується відомостями Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 08.12.2023 року, наданих на запит суду.
Доказів протилежного відповідачем ОСОБА_1 суду не надано.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що надає Черкаська ТЕЦ.
Відносини з постачання теплової енергії регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (від 24 червня 2004 року № 1875-IV, та від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, який був чинним на момент виникнення спірних відносин, відповідними положеннями ЦК України.
Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII(тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Частиною 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IVпередбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічна норма закріплена у п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII.
На думку суду, відповідач ОСОБА_1 , який стверджує, що не має відношення до квартири за адресою: АДРЕСА_4 , що не проживає в ній і не споживає комунальні послуги, повинен був надати постачальникам комунальних послуг належним чином підтверджену заяву про не проживання у квартирі та зробити певні дії щодо зняття свого місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 . В протилежному випадку, він несе відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг у квартирі, за якою зареєстровано його місце проживання. Відповідач по справі Відзиву на позовну заяву не надав, про знаходження справи в суді з грудня 2023 року відповідач був обізнаний.
Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору.
За змістом ст. ст. 67-68, 162 Житлового Кодексу України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальній послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги.
Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В судовому засіданні встановлено та не заперечується відповідачем та обставина, що надані позивачем послуги не оплачені належним чином, тобто боржник допустив прострочення виконання зобов`язання.
Отже кредитор має право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання.
Також, позивачем надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 2317 грн. 76 коп. та 3% відсотків річних в розмірі 904 грн. 05 коп. за період з лютого 2019 року по листопад 2021 року.
Відповідачем ОСОБА_1 не спростовано вищевказаних розрахунків та не надано своїх розрахунків.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2684 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 836 від 21.11.2023 року.
А тому, до стягнення з ОСОБА_1 на користь Черкаська ТЕЦ підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп.
Керуючись, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України, ст.ст. 12-13, 81, 82, 89, 141, 223, 259, 264-265, 268, 280-282, 354 ЦП України суд, -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27 лютого 2025 року.

Головуючий: О. Г. Казидуб