Справа № 502/205/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради

про визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради про визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якої на час смерті зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщину, яка залишилася після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 ,прийняв позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично, тому що постійно проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилося спадкове майно: житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена на підставі заяви про прийняття спадщини від імені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 19.06.2015 року за реєстровим №1240. Житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , належний спадкодавцю на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 28.08.2009 року справа №2-1598/2009, право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 22.10.2009 року за №28618353, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24218469 від 22.10.2009 року. Інших спадкоємців за законом немає. Оригінал зазначеного правовстановлюючого документу на житловий будинок за життя спадкодавця було втрачено. На даний час у позивача виникла необхідність оформити спадщину після смерті спадкодавця.

В зв`язку з зазначеним, позивач просив суд:

- визнати за позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на Житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , та складається з: житловий будинок літ.А1, загальна площа 48,7 кв.м., житлова площа 32,1 кв.м., господарські будівлі: літня кухня літ.Б, сараї літ.Е,И, убиральня літ.К, надвірні споруди №1-5; І, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивачем було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 10.08.1965 р., актовий запис №215 складений 10.08.1965 року, є сином ОСОБА_2 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 200, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно заповіту від 30.04.2009 р. ОСОБА_2 заповідала все своє майно на яке матиме право на день смерті за законом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена на підставі заяви про прийняття спадщини від імені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 19.06.2015 року за реєстровим №1240.

Житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_2 на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 28.08.2009 року справа №2-1598/2009 рік, право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 22.10.2009 року за №28618353, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24218469 від 22.10.2009 року.

Житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 складається з: житловий будинок літ.А1, загальна площа 48,7 кв.м., житлова площа 32,1 кв.м., літня кухня - літ. Б, сарай - літ.Е, сарай літ. И, убиральня - літ. К, надвірні споруди №1-5; І.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 80027552 від 10.02.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою, заповідачем є ОСОБА_2 , номер у спадковому реєстрі 49273699 дата посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце посвідчення приватний нотаріус Децик Е.М.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1233, 1269 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради про визнання права власності за спадщиною- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на Житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , та складається з: житловий будинок літ.А1, загальна площа 48,7 кв.м., житлова площа 32,1 кв.м., господарські будівлі: літня кухня літ.Б, сараї літ.Е,И, убиральня літ.К, надвірні споруди №1-5; І, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников