Справа № 570/5852/24
Номер провадження 2/570/374/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що судовим наказом Рівненського районного суду Рівненської області від 02.04.2024 (справа № 570/1100/24) з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та сина ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 06.03.2024 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття.

З 02.10.2024 року старший син ОСОБА_5 , 2010 р.н., став проживати разом з позивачем, оскільки з матір`ю не склалися стосунки. Відтак, починаючи з 02.10.2024 року всіма батьківськими обов`язками щодо утримання та виховання неповнолітнього сина займається виключного його батько (позивач). Зокрема, позивач займається вихованням сина та підготовкою до дорослого життя, у нього з сином дуже гарні стосунки, вони дружні та довірливі один до одного. Всі витрати на утримання сина, його харчування, лікування, дозвілля позивач покриває самостійно. Відповідачка відмовляється повертати частину коштів, які отримує на утримання ОСОБА_6 , хоча фактично його не утримує.

Таким чином вважає, що має всі підстави просити суд припинити стягнення аліментів з позивача на користь відповідача в частині утримання сина ОСОБА_6 , а також стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання.

26.11.2024 ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у справі з викликом учасників.

У підготовче судове засідання учасники справи не з`явилися.

Від представника позивача адвоката Перетятка А.Л. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_2 вх. 2637 від 17.02.2025 р. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Судом встановлено, що судовим наказом Рівненського районного суду Рівненської області від 02.04.2024 (справа № 570/1100/24) з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та сина ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 06.03.2024 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття.

З 02.10.2024 року старший син ОСОБА_5 , 2010 р.н., став проживати разом з позивачем, що відповідачем не заперечується.

На підтвердження факту проживання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 з позивачем, останнім подано Акт обстеження умов проживання від 01.11.2024 р. Із даного акту вбачається, що ОСОБА_4 , який є сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , який також проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідки № 07/11-24 від 07.11.2024 року, виданої ПП "Фірма Бінекс", позивач ОСОБА_1 дійсно працює у ПП "Фірма Бінекс" і починаючи з серпня 2024 року з нього утримуються аліменти на користь ОСОБА_2 по виконавчому провадженню ВП 75126299, а саме утримано із заробіної плати за серпень-жовтень 2024 року у сумі 12920,25 грн. (4306,75 грн щомісячно на 2 дітей).

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини; той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини; неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання; неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати; суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Враховуючи, що дитина після ухвалення рішення про стягнення аліментів з позивача, фактично з ним проживає та перебуває повністю на його утриманні, відповідач участі в утриманні дитини не приймає; відповідач відмовляється повертати частину коштів, які отримує на утримання сина, суд приходить до висновку, що позивача слід звільнити від сплати аліментів в частині їх сплати на утримання сина ОСОБА_6 , 2010 р.н., та стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , 2010 р.н., з відповідача, про що фактично остання не заперечує.

Отже, із ч.3 ст.181 СК України можна зробити висновок, що право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або дитина проживає з батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька-платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Факт проживання дитини з тим із батьків, з кого стягнуто аліменти на користь іншого з батьків на утримання спільної дитини, є істотною обставиною для звільнення того з батьків, з яким проживає дитина, від сплати аліментів, адже у такому випадку той з батьків, із ким проживає дитина, набуває право на отримання аліментів, а в іншого з батьків таке право припиняється, що відповідає встановленому статті 141 СК України принципу рівності прав та обов`язків батьків стосовно своєї дитини.

Враховуючи, що спільний син сторінна час подання позову та розгляду справи в суді досяг 14 років, а отже він в силу норм чинного законодавства може вільно обирати собі місце проживання з кимось з батьків, син ОСОБА_5 проживає з батьком (позивачем), що відповідачем (матір`ю) визнається, відсутність жодних спорів між батьками дитини щодо визначення місця проживання дитини, позовну вимогу про припинення стягнення аліментів належить задовольнити.

Суд зважає, що обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків. Тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) на дитину щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає ч.5 ст.183 СК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Позивач при зверненні до суду з позовом був звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами ст.141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, позивачу підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за позовну вимогу про припинення стягнення аліментів.

Враховуючи те, що позов задоволено, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 50 відсотків понесених ним документально підтверджених судових витрат на сплату судового збору за позовну вимогу про припинення стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 89,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та про стягнення аліментів - задоволити повністю.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в частині утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі судового наказу Рівненського районного суду Рівненської області від 02.04.2024 (справа № 570/1100/24), починаючи з 11.11.2024 р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.11.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп., понесеного ним за позовну вимогу про припинення стягнення аліментів.

Повернути ОСОБА_7 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно квитанції від 09.11.2024 р., що становить 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Гнатущенко Ю.В.