Єдиний унікальний номер 725/3240/15-ц
Номер провадження 2-з/725/38/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025 року

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Галичанського О.І.,

при секретарі Симик І.М.,

за участю представника заявника - адвоката Янчук Л.І.,

представника АТ КБ « Приватбанк» - Бацей Т. М.,

ОСОБА_1 та її представника- адвоката Кучерявої Н.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Янчук Л.І. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Янчук Л.І. звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці із клопотанням , у якому вказала , що в провадженні суду перебуває цивільна справа № 725/3240/15-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

Вказала , що для ефективного захисту прав АТ КБ "Приватбанк" на забезпечення виконання можливого рішення суду , необхідно накласти арешт на всі банківські рахунки ОСОБА_1 в межах розміру позову 187126,74 гривень.

На підставі вищевикладеного просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти ( у межах ціни позову 187126,74 гривень ) , які належать ОСОБА_1 та знаходяться на всіх її рахунках в АТ « Перший український міжнародний банк» , АТ « Акцент Банк» , АТ « Універсал банк», ПАТ « Державний ощадний банк України» та в усіх інших банківських або фінансово-крединих установах.

У судовому засіданні Янчук Л.І. заяву забезпечення позову підтримала. Просила задовільнити її. Посилалась на обставини , викладені у заяві.

Представник АТ КБ « Приватбанк» - Бацей Т.М. не заперечувала проти задоволення заяви про забезпечення позову .

ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви Янчук Л.І. стверджували , що ініціатором звернення не наведено доказів про необхідність накладення арешту на рахунки та кошти ОСОБА_1 у межах суми 187126,74 гривень. Крім того , рахунок в АТ « ПУМБ банк» , на який просить накласти арешт ОСОБА_2 , використовуються ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини , на користь якої ОСОБА_2 сплачує аліменти , а тому вважає, що накладення арешту на цей рахунок не відповідає меті забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення вимог.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає , виходячи з наступних підстав.

Відповідно до постанови Чернівецького апеляційного суду від 27.12.2024 , ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22.11.2024 року про повернення заяви про заміну заходу забезпечення позову -скасовано та матеріали надіслано для продовження розгляду до суду.

Матеріали цивільної справи № 725/3240/15 на даний час згідно ухвали суду перебувають у експертній установі , оскільки призначено повторну судову почеркознавчу експертизу. Провадження по справі зупинено до проведення даної експертизи.

Враховуючи подану Янчук Л. заяву про заходу забезпечення позову , суд вважає, що її слід розглянути у межах наявних матеріалів заяви.

У провадженні Першотравневого районного суду м. Чернівці перебуває цивільна справа №725/ 3240/15 позивач за первісним позовом АТ КБ « Приватбанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 25650,05 доларів США .

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до АТ КБ « Приватбанк» , третя особа ОСОБА_1 про визнання припиненою поруки за договором поруки від 10.01.2006 року.

Відповідно до ч.2ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 22грудня 2006року №9«Про практикузастосування судамицивільного процесуальногозаконодавства прирозгляд заявпро забезпеченняпозову`передбачено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до цього жп. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд у постанові від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17 конкретизував положення процесуальних норм щодо підстав для вжиття заходів забезпечення позову та вказав, що у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналізуючи вищезазначені норми, можна зробити висновок, що у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що в заяві відсутнє обґрунтування застосування забезпечення позову, відсутні дані, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, оскільки згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущені ініціатора звернення.

Заявником не доведено співмірність всіх заходів забезпечення позову, які просить застосувати, згідно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виступають як солідарні боржники у зобов`язанні перед банком., не доведено наявності коштів і їх кількості на рахунках , що належать ОСОБА_1 .

Крім того , матеріали заяви ОСОБА_6 не містять жодних доказів , щодо приналежності вказаних рахунків ОСОБА_1 .

Наявність інформації про використання рахунків ОСОБА_1 , на підтвердження яких заявником надано роздруківки з платіжних систем , не свідчать про відкриття їх саме на ім`я ОСОБА_1 .

Такі докази не були надані заявником і у судовому засіданні. Судом встановлено , що вимога Жижияна може становити надмірне втручання у фінансовий стан ОСОБА_1 .

Суд вважає, що заявником не наведено та за результатами розгляду його заяви про забезпечення позову не встановлені підстави для здійснення обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на банківські рахунки може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а вжиття заходів забезпечення позову не становитиме надмірне втручання у фінансове положення ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, вважаючи недоведеними доводи заявника про необхідність вжиття заходів забезпечення у обраний заявником спосіб та співмірність заходів забезпечення позову із заявленим предметом спору, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні, а тому заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 149-150, 153 260 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ( у межах ціни позову 187126,74 гривень ) , які належать ОСОБА_1 та знаходяться на всіх її рахунках в АТ « Перший український міжнародний банк» , АТ « Акцент Банк» , АТ « Універсал банк», ПАТ « Державний ощадний банк України» та в усіх інших банківських або фінансово-крединих установах- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу - може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський