Справа № 502/1856/24
УХВАЛА

28 лютого 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

представника ОСОБА_1 адвоката Мусафіра Т.Ю.,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Бурлаченко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

10.02.2025 представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Бурлаченком Д.В. подано заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, з підстав істотності для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

В судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_2 адвокат Бурлаченко Д.В. просив заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задовольнити та скасувати судове рішення від 12.09.2024 про затвердження мирової угоди.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Мусафір Т.Ю. у судовому засіданні просили у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити та залишити судове рішення від 12.09.2024 про затвердження мирової угоди в силі.

Суд, дослідивши матеріали справи, обставини на які посилаються сторони, у поданих заявах, проходить до наступного висновку.

На розгляді Кілійського районного суду Одеської області перебувала вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою суду від 12.09.2024 у справі затверджено мирову угоду, укладену 10.09.2024 між сторонами по справі, відповідно до якої за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А1 - житловий будинок (загальна площа 112,3 кв. м., житлова площа 70,3 кв. м.), кухня - літ. Б1, сарай літ. В, навіс літ. Г, літня кухня літ. Д, гараж літ. Е, убиральня літ. Ж, надвірні споруди №1-8;І, а також земельну ділянку під цим будинком, які перебували у спільні власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Підставою для укладення мирової угоди між сторонами по справі була розписка від 10.01.2024 про одержання власниками вказаного житлового будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від ОСОБА_1 160000,00 гривень за продаж належного першим вказаного житлового будинку та земельної ділянки. Також ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зобов`язалися у майбутньому укласти договір купівлі-продажу цього будинку.

У зазначеній розписці містяться підписи її учасників ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ..

Проте, як вказує представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Бурлаченко Д.В., сторона правочину у формі розписки, укладеної 10.01.2024, а саме ОСОБА_2 (співвласник вищевказаного будинку та земельної ділянки), на час її укладення перебувала за межами України, а саме з 17.02.2023 по теперішній час, що підтверджується візами у паспорті громадянина України для виїзду за кордон.

В сучасних умовах, мирова угода слугує не лише альтернативним способом розв`язання спору між сторонами, а також є інструментом досягнення балансу економічних інтересів учасників спору та збереження партнерських стосунків між учасниками спору.

Слід врахувати, що мирова угода, це не лише процесуальний інструмент для врегулювання спорів, а й разом з тим, різновид договору. А отже, щодо мирової угоди, застосовуються норми Цивільного кодексу України в частині укладення, виконання та розірвання договорів.

Мирова угода може бути укладена на будь якій стадії розгляду справи.

Для укладення мирової угоди під час розгляду справи в суді сторони мають надіслати до суду, в якому розглядається справа, заяви, в яких чітко мають розписати умови угоди.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Якщо під час затвердження мирової угоди буде з`ясовано, що все ж таки має місце порушення прав будь кого з учасників процесу, або ж інших осіб, то така угода не підлягає затвердженню.

Водночас, укладення мирової угоди має бути спрямоване на настання реальних правових наслідків та мати на меті укладення саме мирової угоди для врегулювання спору що виник між учасниками процесу. Якщо судом буде встановлено, що під укладенням мирової угоди сторони намагались укласти інший договір, тобто одним договором приховати інший, така угода також не підлягає затвердженню.

Проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку, що затвердження мирової угоди було спрямовано на приховання іншого правочину: договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який сторони насправді хотіли вчинили, тобто спірна мирова угода є удаваним правочином згідно з ч. 1 ст. 235 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ЦК України у разі, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який насправді вчинили.

Предметом позову у справі є стягнення грошових коштів у розмірі 160000,00 грн, які були передані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від ОСОБА_1 (покупця).

Крім того, з доданих до матеріалів справи доказів під час звернення до суду про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, достовірно встановлено, що сторона правочину (розписки) та мирової угоди від 10.09.2024 ОСОБА_2 була відсутня на території України на момент її укладення та підписання.

У свою чергу суд критично ставиться до аргументів представника ОСОБА_1 адвоката Мусафіра Т.Ю. з цього приводу, викладених у запереченнях від 20.02.2025, а саме, що інтереси ОСОБА_3 та ОСОБА_2 під час укладення згаданої розписки від 10.01.2024 та мирової угоди від 10.09.2024 представляла за відповідним дорученням ОСОБА_4 ..

Так, відповідно до цієї довіреності, ОСОБА_4 була уповноважена від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 продати належний їм житловий будинок та земельну ділянку під ним тому, кому вважатиме за потрібне. Проте, а ні у розписці від 10.01.2024, а ні у мировій угоді від 10.09.2024, ОСОБА_4 , як особа, яка уповноважена діяти від імені довірителів, не згадується. Розписка та мирова угода складені та підписані таким чином, ніби ОСОБА_3 та ОСОБА_2 діяли особисто від себе.

Також слід звернути увагу на ту обставину, що ОСОБА_4 була уповноважена продати належний їм житловий будинок та земельну ділянку під ним, відповідно зазначене також достовірно вказує, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину.

Відповідно до викладеного, ухвала суду від 12.09.2024 про затвердження мирової угоди від 10.09.2024 підлягає скасуванню, позаяк вищевикладене є істотними обставинами для справи, що не були встановлені судом, відповідно не могли бути відомі ОСОБА_2 (п.1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України).

З наведеного слід також дійти висновку про закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України за відсутністю предмета спору.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 522/8782/16-ц роз`яснив, що мається на увазі під відсутністю предмета спору.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Відтак, враховуючи, що розписка від 10.01.2024, зважаючи на її зміст, не була підписана щонайменше ОСОБА_5 , а відтак така не породжує для неї жодних прав та обов`язків притаманних правочину, враховуючи також удаваність цього правочину, на час звернення позивачки з позовом про стягнення грошових коштів за цією розпискою був відсутній предмет спору.

Керуючись ст.ст.6-13, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 279, 280-283,354, 423-429 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі №502/1856/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Ухвалу від 12.09.2024 про затвердження мирової угоди від 10.09.2024 між сторонами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів скасувати.

Провадження у справі закрити відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , 2400,00 грн судового збору за подачу заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення (підписання) суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення..

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.03.2025.

Суддя О.В. Березніков