_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/484/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 року

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В. при секретарі Кравченко К.С. розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 та свої вимоги мотивує тим, що 23.07.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір№97330947 в електронній формі, за яким останній отримав кредит 6000 грн.

Вказано, що ОСОБА_2 отримані грошові кошти в передбачений договором строки не повернув, внаслідок чого станом на 27.02.2024 року утворилась заборгованість в розмірі 23715 грн., яка складається з: 5400 грн. - основний борг, 17715 грн. заборгованість по відсоткам та комісія 600 грн., яку і просить суд стягнути з відповідача.

Крім цього, зазначає, що 30.07.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір№102321001 в електронній формі на суму 4000 грн.

Оскільки ОСОБА_2 отримані грошові кошти в передбачений договором строки не повернув, внаслідок чого станом на 29.01.2024 року утворилась заборгованість в розмірі 13627,40 грн., яка складається з: 3600 грн. - основний борг, 10027,40 грн. заборгованість по відсоткам, яку і просить суд стягнути з відповідача.

За договорами факторингу позивач отримав право вимоги за вказаним договорами.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, також не заперечував проти ухвалення по справі заочне рішення.

Представник відповідача надала суду додаткові пояснення (відзив) у яких проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів підписання кредиту позивачем, перерахування коштів (кредиту), часу надання кредиту, рахунку отримувача кредиту, інших реквізитів. Крім цього зазначила, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у Національній гвардії України, а тому на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільнений від нарахування його відсотків за кредитом та штрафів.

Сторона позивача після ознайомлення з додатковими поясненнями сторони відповідача заявила клопотання про витребування доказів від ПАТ «Банк Восток», і судом таке клопотання було задоволено, витребувано інформацію стосовно ОСОБА_2 , а саме про платіжні картки, рух коштів по рахунка та фінансові номери його телефонів.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, заперечень сторони відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 23.07.2023 року ОСОБА_2 заповнив Заяву на отримання кредиту та між ним і ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір№97330947 в електронній формі, за яким останній отримав кредит, згідно п.1.2 у сумі6000 грн., згідно п.1.2 на строк 105 днів, з пільговим періодом 15 днів під 1,5 відсотки на день, та поточним 90 днів під 3 відсотки на день. Згідно п.1.5 Договору загальні витрати по кредиту складають 18150 грн. Кредит перераховується на картку позичальника НОМЕР_1 .

Вказаний договір підписано позивачем 23.07.2023 о 13:28 з використанням одноразового ідентифікатора R46621.

Відповідач отримані грошові кошти в передбачений договором строки не повернув, внаслідок чого станом на 29.01.2024 року утворилась заборгованість в розмірі грн., яка складається з: 23715 грн., яка складається з: 5400 грн. - основний борг, 17715 грн. заборгованість по відсоткам та комісія 600 грн. Контррозрахунку стороною відповідача не надано.

Крім цього, 30.07.2023 року Єфимов заповнив Заяву на отримання кредиту та між ним і ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір №102321001 в електронній формі на суму 4000 грн.,п.1.2 у сумі 6000 грн., згідно п.1.2 на строк 105 днів, з пільговим періодом 15 днів під 1,5 відсотки на день, та поточним 90 днів під 3 відсотки на день. Згідно п.1.5 Договору загальні витрати по кредиту складають 10806 грн. Кредит перераховується на картку позичальника НОМЕР_2 .

Вказаний договір підписано позивачем 30.07.2023 о 11:31 з використанням одноразового ідентифікатора W34101.

Оскільки відповідач отримані грошові кошти в передбачений договором строки не повернув, внаслідок чого станом на 29.01.2024 року утворилась заборгованість в розмірі 13627,40 грн., яка складається з: 3600 грн. - основний борг, 10027,40грн. заборгованість по відсотках. Контррозрахунку стороною відповідача не надано.

Між позивачем та ТОВ «Мілоан» укладено Договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 року (далі Договір факторингу 1).

Відповідно до п.1.1 його Договору факторингу 1 Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п. 1.2. Договору Факторингу 1 Перехід від Клієнта до Фактора Вимоги Заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Права Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

При цьому, як вбачається з копії Договору Факторингу 1 поданої до суду, остання містить не всі аркуші (наявні 1,2,3 та останній зворотній аркуш) та відповідно не містить інших умов договору, що позбавляє суд можливості їх дослідити.

На підтвердження переходу до позивача права грошової вимоги до відповідача, позивачем, окрім Договору Факторингу 1, подано до суду копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників №2 від 29.01.2024 року за Договором факторингу №29012024, згідно якого Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 3010, після чого з урахуванням пункту 1.2. Договору Факторингу від Клієнта до Фактора переходять Права вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей. Копія даного акту також містить рядки та відомості приховані, що позбавляє суд можливості дізнатися їх зміст. А також подано Витяг з Реєстру Боржників №2 до Договору Факторингу, згідно якого: боржник Єфимов номер кредитного договору 102321001; сума заборгованості за основною сумою боргу 3600 грн; сума заборгованості за відсотками 10027,40 грн; сума заборгованості разом 13627,40 грн., який сформовано представником позивача.

При цьому, матеріали справи не містять відомостей про сплату суми Ціни продажу, тобто суду не підтверджено виконанням Фактором грошового зобов`язання щодо передачі грошових коштів в розпорядження Клієнта (ціна продажу) (сплати Фактором Клієнту 100% ціни продажу, за відступлення Клієнтом Факторові Права грошової Вимоги, та не підтверджено виконанням Фактором грошового зобов`язання щодо передачі грошових коштів в розпорядження Клієнта за договором факторингу №29012024.

Крім цього, між позивачем та ТОВ «Мілоан» 27.02.2024р. укладено договір факторингу №27022024 (далі Договір факторингу 2).

Відповідно до п.1.1 Договору вказаного факторингу №27022024 (в подальшому Договір факторингу 2), за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п. 1.2. Договору Факторингу 2 Перехід від Клієнта до Фактора Вимоги Заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Права Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

При цьому, як вбачається з копії Договору Факторингу 2 поданої до суду, остання містить не всі аркуші (наявні лише перші 1,2,3 та останній зворотній аркуш) та відповідно не містить інших умов договору, що позбавляє суд можливості їх дослідити (порядок розрахунків тощо).

На підтвердження переходу до позивача права грошової вимоги до відповідача, позивачем, окрім Договору Факторингу 2, подано до суду копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 27.02.2024 року за Договором факторингу №27022024згідно якого Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 4010, після чого з урахуванням пункту 1.2. Договору Факторингу від Клієнта до Фактора переходять Права вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей. Копія даного акту також містить рядки та відомості приховані, що позбавляє суд можливості дізнатися їх зміст. А також подано Витяг з Реєстру Боржників до Договору Факторингу, згідно якого: боржник ОСОБА_1 ; номер кредитного договору 27022024; сума заборгованості за основною сумою боргу 5400 грн; сума заборгованості за відсотками 17715 грн., комісія 600 грн.; сума заборгованості разом 23715 грн., який сформовано представником позивача.

При цьому, матеріали справи не містять відомостей про сплату суми Ціни продажу, а саме сплати Фактором Клієнту 100% ціни продажу протягом трьох робочих днів з моменту передачі по Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта.

Таким чином, суду не підтверджено виконанням Фактором грошового зобов`язання щодо передачі грошових коштів в розпорядження Клієнта (ціна продажу) (сплати Фактором Клієнту 100% ціни продажу, за відступлення Клієнтом Факторові Права грошової Вимоги, та не підтверджено виконанням Фактором грошового зобов`язання щодо передачі грошових коштів в розпорядження Клієнта за договором факторингу №27022024.

Національний Банк України неодноразово зазначав, що довгочасний юридичний консенсус в Україні полягає в тому, що будь-яка передача за плату проблемних кредитів є факторинговою операцією.

Отже позивачем не доведено суду, що за зазначеними Договорами Факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, як це передбачено договором, а тому суду не доведено, що клієнт відступив факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем не доведено суду, що за зазначеними Договорами Факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, як це передбачено договорами, а тому суду не доведено, що клієнт відступив факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Виконання умов щодо оплати за договором про відступлення права вимоги до боржника та подання відповідних доказів має значення для реалізації прав нового кредитора, який замінив первісного кредитора у зобов`язанні, зокрема для підтвердження правонаступництва, в тому числі процесуального, або для спростування боржником пред`явлених до нього вимог нового кредитора як таких, що останнім не набуті в силу невиконання умов договору щодо оплати.

Враховуючи недоведеність позивачем перерахування сум фінансування на рахунок клієнта за відступлені права вимог, суд позбавлений правової можливості зробити висновок щодо переходу права вимоги до позивача за означеними договорами.

Тож, судовим розглядом встановлено, що позивачем не доведено суду, перерахування відповідачу та відповідно отримання відповідачем коштів за Договорами та у вказаних розмірах. Також, позивачем не доведено суду наявності правонаступництва, з огляду на неповноту наявних копій договорів та недоведеність позивачем перерахування суми фінансування на рахунок клієнта за відступлені права вимоги, що позбавляє суд правової можливості зробити висновок щодо переходу прав вимог до позивача.

А тому враховуючи все вище викладене, позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Таким чином, згідно положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов не підлягає до задоволення, тож судові витрати слід залишити на позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись статтями 254, 256, 267, 525, 526, 610-612, 549, 625, 638, 1046-1049 ЦК України, статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Я. В. Бескровний