Дата документу 25.02.2025
Справа № 334/204/25
Провадження № 2/334/1009/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2025 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І.М..,

за участю секретаря Мандик М. О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

13.02.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Кірсанової А. В. надійшло клопотання про надання 6-місячного строку для примирення для збереження родини.

Клопотання обґрунтовано тим, що після початку повномасштабного вторгнення, військової агресії рф на території України, в березні 2022 року відповідач переніс інфаркт. Через військові дії з метою збереження психічного та фізичного здоров`я, життів дітей, дружина з двома дітьми виїхала за кордон. Відповідач поїхав за родиною одразу після завершення призначеного лікування. Зараз дружина і діти мешкають окремо від нього, проте він періодично бачиться з ними, також спілкується з сином і донькою. Подружні відносини також ускладнились перебуванням за кордоном. Відповідач просить суд про максимально можливий строк для примирення з дружиною та просить взяти до уваги такі обставини, як наявність двох спільних дітей, довготривалість шлюбу, та його незгоду на розірвання шлюбу.

21.02.2025 року від представника позивача надійшли заперечення на заяву про надання додаткового строку на примирення. На даний час, починаючи з лютого 2022 року, ведення між подружжям спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за глибоким переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не вбачає. Починаючи з 06.03.2022 року, задля збереження психічного та фізичного здоров`я та життя дітей, позивачка разом з двома дітьми виїхала за межі України, а саме до Федеративної Республіки Німеччина, де наразі перебуває. Відповідач з того часу з сім`єю не мешкає. Приблизно наприкінці літа 2022 року відповідач виїхав з України до Польщі, де залишився мешкати. Згодом стало відомо, що відповідача затримано працівниками поліції на території Польщі, внаслідок чого його осуджено за вчинення злочину групою осіб та останній протягом двох років відбував покарання в місцях позбавлення волі. Питання розлучення між подружжям підіймалось неодноразово, але кожного разу не знаходило свого логічного завершення, і причиною тому були малолітні діти, які повинні отримувати батьківську увагу та піклування, принаймні так думала та хотіла позивачка, але в результаті отримала лише чергове розчарування. Разом з тим, дізнавшись про порушення Ленінським районним судом м. Запоріжжя провадження у справі №334/204/25 щодо розірвання шлюбу, відповідач взагалі втратив контроль над своїми емоціями та словами, з того часу постійно направляє принизливі та нецензурні смс повідомлення, погрожуючи фізичною розправою та знущанням. На сьогоднішній день позивачка відчуває лише страх та приниження, яке переслідує її на протязі останнього часу, внаслідок протиправних дій відповідача, а тому жодної мови не може бути про примирення, кохання та подальше спільне проживання з цією собою.

У судовому засіданні представник позивача проти задоволення клопотання про надання строку на примирення заперечував. Пояснив, що подружжя тривалий час мешкає окремо у різних країнах, відповідач був засуджений у Польщі та відбував покарання. Наразі відповідач направляє їй смс образливого змісту, після того як дізнався про розлучення. Позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з частиною 7 статті 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Суд зазначає, що наявність наміру для примирення лише в одного подружжя без згоди на це іншого подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення. При цьому надання строку на примирення є правом, а не обов`язком суду.

У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц зазначено, що тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Судом встановлено, що з березня 2022 року подружжя фактично мешкає окремо позивачка з дітьми мешкає у Німеччині, відповідач у Польщі. Позивач категорично заперечує можливість спільного життя позивачки з відповідачем та примирення вважає неможливим, вказує, що відповідач дізнавшись про розлучення постійно направляє їй принизливі та нецензурні смс повідомлення, погрожуючи фізичною розправою, що підтверджується скріншотами з мобільного телефону позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви відповідача про надання подружжю строку для примирення шість місяців та зупинення провадження у справі слід відмовити, оскільки таке суперечитиме інтересам позивачки та моральним засадам.

На підставі статті 111 СК України, керуючись статями 240,247 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача Кірсанової Анасатсії Володимирівни про призначення строку на примирення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Філіпова І. М.