Суддя Попова В. О.
Справа № 646/9319/24
Провадження № 2/644/1490/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання

У С Т А Н О В И В:

23 серпня 2024 року позивачка звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із продовженням навчання у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 26.08.2024 і за весь період проходження навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку.

На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що сторони перебували у шлюбі з 16.09.2000, який рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 01.02.2012 по справі № 2-3464/1, було розірвано. Від шлюбних стосунків сторони мають двох дітей, в тому числі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначеним рішенням суду від 01.02.2012 одночасно було стягнуто з відповідача аліменти у розмірі 33% від загального доходу на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ними повноліття. ОСОБА_3 з 09 серпня 2023 року є студентом денної форми навчання Харківського національного автомобільно-дорожнього університету, факультет «Механічний». Крім того зазначає, що нею було змінено прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » після укладення 10 жовтня 2017 року шлюбу з ОСОБА_7 . Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 є студентом, не має самостійного джерела існування, а відповідач в свою чергу має стабільний дохід, 19.09.2017 набув на праві власності нерухоме майно (земельну ділянку), за станом здоров`я продовжує службу у Збройних силах України, є всі підстави для стягнення з нього на утримання повнолітньої дитини у розмірі частини всіх видів заробітку платника аліментів, починаючи з дня звернення до суду і на весь період проходження навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-річного віку. Посилаючись на вказані обставини, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.10.2024, вищезазначена цивільна справа була направлена до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова для розгляду за підсудністю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 11.12.2024 цивільну справу № 646/9319/24, провадження 2/644/4563/24 передано в провадження судді Попової В.О.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

23.12.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Лаєвської М.Л., яка діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1197859 від 20.12.2024, надійшов відзив, згідно якого у разі доведення позивачем права на звернення до суду, визнають частково позовні вимоги в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення 23 років за умови продовження навчання (а.с. 32-36).

На обґрунтування відзиву представник відповідача зазначає, що позивачкою документально не доведено право звернення до суду з вказаним позовом, оскільки, як зазначає позивачка, вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому дитина ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Однак за зазначеною адресою була розташована військова частина, будівля якої на теперішній час фактично зруйнована внаслідок ворожих обстрілів. Зазначено, що відповідач є військовослужбовцем, проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 , має середньомісячний заробіток у розмірі 57 242 грн. 1/10 частини його середньомісячного заробітку складає 5 724 грн 20 коп., що значно перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи в 2025 році. Вважають, якщо мати буде надавати сину матеріальну допомогу у розмірі, не менш ніж 5 724 грн 20 коп., повнолітній ОСОБА_3 , буде мати достатнє матеріальне забезпечення на рівні мінімальної заробітної плати, що з 01.01.2024 складає 8 000 грн. Також вказують, що позивачка, заявляючи вимогу про стягнення з відповідача частини всіх видів доходу, що складає 14 310 грн 41 коп., не обґрунтувала, що саме такої суми потребує ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням. Також наголошують, що відповідач не відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, має намір сплачувати достатній розмір аліментів, при цьому просить врахувати, що він має двох батьків похилого віку, які є непрацездатними та потребують його підтримки. Крім грошового забезпечення за місцем проходження військової служби, інших доходів не має. До відзиву сторона відповідача надала: копію довідки № 586 від 16.12.2024 про його грошове забезпечення за період з червня 2024 року по листопада 2024 рік, копії пенсійного посвідчення батьків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (а.с. 38, 39, 40)

25.12.2024 через канцелярію суду засобами поштового зв`язку від позивачки надійшла відповідь на відзив, згідно якої вона наполягає на позовних вимогах з підстав викладених в ній аналогічно зазначеного у позові. Крім того зазначає, що доводи відповідача, викладені у відзиві стосовно місця проживання ОСОБА_3 , а саме, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , де була розташована військова частина, будівля якої на теперішній час фактично зруйнована внаслідок ворожих обстрілів не свідчить про те, що повнолітня дитина мешкає окремо від неї. Вказує, що посилання відповідача на це свідчить лише про те, що батько не цікавиться життям його дитини, є байдужим до того, чи є в дитині місце проживання, матеріальне забезпечення тощо. Також звертає увагу, щодо її матеріальних можливостей значно нижче, ніж у відповідача, який має середньомісячний заробіток у розмірі 57 242 грн, зазначає, що у неї на утриманні також батьки пенсійного віку та малолітня дитина, окрім повнолітнього сина, який у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги (а.с. 44-47).

07.01.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Лаєвської М.Л., надійшли заперечення на відповідь на відзив, аналогічно викладені у відзиві. Зазначає, що відповідач частково визнає позовні вимоги, не заперечує сплачувати щомісячно 1/10 частину усіх видів заробітку, що складає 5 724 грн 20 коп. (а.с. 51-54).

16.01.2025 через канцелярію суду засобами поштового зв`язку від позивачки надійшла заява, згідно якої вона наполягає на позовних вимогах, просить задовольнити в повному обсязі. Просить розгляд справи проводити у її відсутність (а.с. 58-61). До заяви додала копію свідоцтва про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пенсійні посвідчення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (а.с. 67, 68, 69).

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином та своєчасно. В заяві від 16.01.2025 просить розгляд справи проводити у її відсутність.

Через канцелярію суду 26.02.2025 від представника відповідача адвоката Лаєвської М.Л. надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність та відсутність відповідача. Під час розгляду справи просить врахувати доводи, викладені у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. Зазначає, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти у розмірі, що перевищує прожитковий мінімум працездатної особи, що складає 1/10 частину доходу відповідача.

Інших заяв, клопотань тощо до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 16 вересня 2000, який рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 01.02.2012 розірвано (а.с. 12-13).

Від шлюбних стосунків сторони мають повнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.09.2006, видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 3288 (а.с. 11).

В свідоцтві про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_13 .

Згідно копії рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 01.02.2012 справа № 2-3464/11, провадження № 2/2035/878/2012, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на користь ОСОБА_13 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 08 грудня 2011 року до повноліття дітей.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , видане Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1426, після укладення шлюбу, позивачка ОСОБА_13 змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с. 14).

Відповідно до довідки № 27/925 від 13 серпня 2024 виданої Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Міністерства освіти і науки України, ОСОБА_3 є студентом 2 курсу; факультет Механічний; денна форма навчання з 01.09.2023, закінчення навчання: 30.06.2027; термін навчання на 2-му курсі з 26.08.2024 по 31.08.2025; навчається на основі бюджет, ступінь навчання бакалавр (а.с. 15). Що також підтверджується копію студентського квитка серії НОМЕР_3 від 01.11.2023, дійсний до 30 червня 2027 року (а.с. 16).

Щодо місця проживання повнолітньої дитини ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Як вбачається з копії довідки про реєстрацію місця проживання особи № 03-36049-2020 від 19.10.2020, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 10), що відрізняється від місця реєстрації позивачки, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 7) та від фактичного її місця проживання: АДРЕСА_2 .

Твердження позивачки щодо того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з нею, стороною відповідача не спростовано.

Також судом встановлено, що у позивачки є малолітня дитина ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 05.01.2021, видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 29 (а.с. 67).

Позивачкою в підтвердження того, що у неї є батьки пенсійного віку надано суду: копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 серії НОМЕР_6 від 30.03.2022, видане ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , вид пенсії: за віком (а.с. 68); копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_7 серії НОМЕР_8 від 19.09.2011, видане ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , вид пенсії: за віком (а.с. 69).

Відповідачем в підтвердження того, що у нього є батьки пенсійного віку надано суду: копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_9 серії НОМЕР_10 від 30.09.2011, видане ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , вид пенсії: за віком (а.с. 39); копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_11 серії НОМЕР_12 від 28.07.2011, видане ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , вид пенсії: за віком (а.с. 40)

За нормою статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 року у справі № 346/103/17, провадження № 61-20178св18.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Вказані обставини враховані судом при визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд враховує наступні обставини, що ОСОБА_3 , як вбачається з позовної заяви, та інших поданих позивачкою заяв, та не спростовано стороною відповідача, проживає разом з матір`ю, навчається у Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті на денній формі навчання, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати самостійний дохід, отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, відповідач працездатний, має постійний дохід, що підтверджується наданою довідкою про доходи, також наявність інших утриманців у відповідача не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів за відсутності офіційних доказів, які мали підтвердити матеріальне становище відповідача та його неспроможність виконувати зобов`язання по утриманню повнолітньої дитини.

Також при визначені розміру аліментів, суд враховує, що згідно Закони України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи складає 3 028 грн.

Вирішуючи питання визначення розміру аліментів, суд враховує, що середньомісячний дохід відповідача, як зазначено ним, складає 57 242 грн і доходить висновку, що позовні вимоги підлягають стягненню у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, оскільки такий розмір буде достатнім для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

При цьому, відповідно до вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п. з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів.

Таким чином, відповідно ст. 141 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_13 , реєстрація місця проживання/перебування: АДРЕСА_4 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_14 , реєстрація місця проживання/перебування: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 27 серпня 2024 року і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , двадцяти трьох років

В інший частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду в межах суми стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_13 , реєстрація місця проживання/перебування: АДРЕСА_4 ) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03.03.2025.

Суддя В.О. Попова