Справа № 573/360/25
Номер провадження 2-з/573/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Терещенко О.І., розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИЛА:

24 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача та визнання транзакції щодо переказу коштів нечинною та зобов`язання повернути кошти.

25 лютого 2025 року у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження.

Одночасно із зверненням з позовом ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом зупинення нарахування відсотків, неустойки, комісії та інших штрафних санкцій за картковим рахунком НОМЕР_1 (кредитна карта «Універсальна»).

Заява мотивована тим, що позивачка має відкриті рахунки у АТ КБ «ПриватБанк» та є клієнтом банку з 2013 року. Вказує, що невідомі їй особи без її згоди та за сприянням відповідача незаконно заволоділи належними їй грошовими коштами. За вказаним фактом вона зверталася до Сумського РУП ГУНП в Сумській області та до АТ КБ «ПриватБанк». Зазначає, що відповідач здійснив списання грошових коштів з її рахунків у загальній сумі 728,78 грн. Сума нарахувань відсотків постійно збільшується та банк постійно нагадує їй про необхідність сплатити заборгованість. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить забезпечити позов шляхом зупинення нарахування відсотків, неустойки, комісії та інших штрафних санкцій за картковим рахунком НОМЕР_1 (кредитна карта «Універсальна») до закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, заявленим позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті, щоб вжиті заходи не перешкоджали господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З матеріалів справи вбачається, що в період часу з 14:09 год до 14:22 год 29 грудня 2024 року з платіжних карток ОСОБА_1 , емітованих у АТ КБ «ПриватБанк», відбувалося списання коштів шляхом перерахування на іншу картку та під час розрахунку у аптеці та продуктових магазинах.

30 грудня 2024 року за заявою ОСОБА_1 в ЄРДР за №0003724 внесені відомості за фактом крадіжки з банківських карток, емітованих у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я останньої, коштів у загальній сумі 28783,27 грн.

07 січня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» на письмове звернення позивачки щодо здійснення службового розслідування за фактом несанкціонованих операцій по її картковим рахункам надано відповідь, згідно з якою їй відмовлено у задоволенні поданого запиту та роз`яснено, що клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, в тому числі щодо правильного введення нанесених на платіжній картці даних до моменту звернення до банку та блокування платіжної картки, а також за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки платіжної картки в стоп-листі платіжною системою. ОСОБА_1 рекомендовано змінити пін-код платіжної картки, фінансовий телефон та пароль входу у Приват24.

З матеріалів справи також вбачається, що кредитна картка «Універсальна» НОМЕР_2 заблокована. Сума витрачених коштів становить 19363,69 грн, а обов`язковий платіж 1863,50 грн. 01 лютого 2025 року з картки НОМЕР_2 здійснено списання відсотків за використання кредитного ліміту у сумі 728,78 грн.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить зупинити нарахування відсотків, неустойки, комісії та інших штрафних санкцій.

Щодо неустойки та інших штрафних санкцій, то суд зазначає, що позивачкою не надано доказів, що вони їй нараховуються відповідачем, оскільки відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, а також пункту 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Тобто, відповідно у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, а відтак вимога ОСОБА_1 в частині зупинення нарахування неустойки та інших штрафних санкцій є передчасним та необґрунтованим.

Щодо питання зупинення нарахування відсотків, то суд зазначає, що позивачкою належними та допустимими доказами не доведена відсутність у неї інших боргових зобов`язань перед відповідачем. Також нею не доведено, що відсотки у сумі 728,78 грн списані з її рахунку відповідачем саме за користування кредитними коштами, які були незаконно списані 29 грудня 2024 року.

Щодо нарахування комісії, то до заяви про забезпечення позову не долучені відомості про нарахування позивачці комісії відповідачем.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є необґрунтованою та передчасною, а відтак задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 157, 274 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення нарахування відсотків, неустойки, комісії та інших штрафних санкцій за картковим рахунком НОМЕР_1 (кредитна карта «Універсальна») відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя