Справа № 354/917/23
Провадження по справі № 2/354/58/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.

за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.

прокурора Чернописької Г.О.

представника позивача Ігнатенко О.Ю.

представника відповідача адвоката Свищо С.М.

представника третьої особи Чаплінської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче в режимі відео конференції цивільну справу за позовом першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Івано-Франківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів Карпатського національного природного парку, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом їх повернення з чужого незаконного володіння у державну власність та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав,-

В С Т А Н О В И В:

Перший заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України(надалі-Міндовкілля), Івано-Франківської обласної державної адміністрації(надалі-Івано-Франківська ОДА), Карпатського національного природного парку(надалі-Карпатський НПП) у червні 2023 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок площею 0,1143 га із кадастровим номером :22:001:0036, площею 0,04 га із кадастровим номером :22:001:0037, площею 0,04 га із кадастровим номером :22:001:0038, площею 0,04 га із кадастровим номером :22:001:0039, площею 0,1142 га із кадастровим номером :22:001:0040, площею 0,04 га із кадастровим номером :22:001:0041, площею 0,04 га із кадастровим номером :22:001:0042, площею 0,1142 га із кадастровим номером :22:001:0043, площею 0,04 га із кадастровим номером :22:001:0044, укладених 19.02.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19.02.2021 року, посвідчених приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу Маркеловою І.М. за реєстром №№125,127,129,131,133,135,137,139,141; усунення перешкод у здійсненні Івано-Франківською ОДА права користування та розпорядження зазначеними земельними ділянками, які розташовані по АДРЕСА_1 шляхом їх повернення на користь держави в особі Івано-Франківської ОДА та постійного землекористувача Карпатського НПП із незаконного володіння ОСОБА_2 . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000023 від 04.12.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367, ч.2 ст.364 КК України встановлено факт накладення на територію Яблуницького ПОНД(квартал 3, виділи 45, 46) Карпатського НПП переданої ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 0,5827 га із кадастровим номером :22:001:0024, з якої внаслідок поділу утворилися 9 земельних ділянок. Право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,5827 га, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 посвідчується Державним актом серії ІФ №183384 від 19.12.2004 року, який видано на підставі рішення Яблуницької сільської ради №58 від 10.02.2002 року. Разом з тим, досудовим розслідуванням встановлено, що рішення про передачу ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки в установленому порядку не приймалося, оскільки у рішенні Яблуницької сільської ради №58 від 10.02.2002 року та додатках до нього прізвище відповідачки відсутнє. 25.04.2018 року ОСОБА_1 здійснила державну реєстрацію речового права на зазначену земельну ділянку, після чого виготовила технічну документацію із землеустрою щодо поділу ділянки на дев`ять ділянок з яких: шість ділянок площею 0,0400 га, дві ділянки площею 0,1142 га та одна ділянка площею 0,1143 га. Надалі 16.01.2019 року ОСОБА_1 здійснила державну реєстрацію права власності на новоутворені земельні ділянки із кадастровими номерами: :22:001:0036 площею 0,1143 га, :22:001:0037 площею 0,0400 га, :22:001:0038 площею 0,0400 га, :22:001:0039 площею 0,0400 га, :22:001:0040 площею 0,1142 га, :22:001:0041 площею 0,0400 га, :22:001:0042 площею 0,0400 га, :22:001:0043 площею 0,1142 га, :22:001:0044 площею 0,0400 га. Після чого 19.02.2021 року відповідачка на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок, посвідчених приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М. відчужила зазначені дев`ять земельних ділянок на користь ОСОБА_2 , за якою вони зареєстровані на праві власності. З висновку проведеної у кримінальному провадженні земельно-технічної експертизи №1605/2585-2601/21-28 від 29.12.20321 року встановлено, що фактичне місце розташування усіх дев`яти зазначених ділянок накладається у повному обсязі всією своєю площею на земельну ділянку, що відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії І-ІФ №002770 від 29.12.2001 року перебуває у постійному користуванні Карпатського НПП, а саме Яблуницького лісництва, квартал 3 виділи 45, 46, що також підтверджується даними Геодезичного журналу окружної межі Карпатського НПП, планшетом №1 Яблуницького лісництва та журналом таксаційного опису кварталу 3 виділ 45 Яблуницького лісництва, які є складовими проекту організації території охорони, відтворення та рекреаційного використання природних ресурсів і об`єктів Карпатського НПП. Карпатський НПП створений на підставі постанови Ради Міністрів УРСР №376 від 03.06.1980 року, пунктом 2 якої було затверджено межі парку згідно додатку до постанови. Надалі, відповідно до приймально-передавальних актів від 19.10.1981 року землі від колишніх землекористувачів передані Карпатському НПП. У подальшому рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради №254 від 17.09.1985 року впорядковано межі парку із урахуванням матеріалів лісовпорядкування 1981 року. Оскільки межі Карпатського НПП встановлені ще у 1980-1985 роках, у 2001 році парком виготовлено Технічний звіт по інвентаризації земельної ділянки з метою виготовлення державного акту на право постійного користування Карпатському НПП на території Яремчанської міської ради, який в подальшому затверджено рішенням Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №189-3/2001 від 27.12.2001 року. Зазначена інвентаризація земель проведена на підставі планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування Карпатського НПП. На підставі вказаного рішення Карпатському НПП 29.12.2001 року був виданий державний акт серії І-ІФ №002770 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4133,32 га в межах згідно з планом на території Яблуницької сільської ради для природно-заповідного використання землі. Зазначений акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №000019. Передача земельної ділянки площею 0,5827 га у власність ОСОБА_1 проведена без її попереднього вилучення у постійного землекористувача та зі зміною цільового призначення, що є грубим порушенням вимог ст.ст.84, 141, 149, 150 ЗК України, окрім цього земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні Карпатського НПП відносяться до земель державної форми власності, а тому Яблуницька сільська рада не була наділена відповідними повноваженнями щодо розпорядження зазначеною категорією земель. Розташування земельної ділянки із кадастровим номером :22:001:0024, яку набула у власність ОСОБА_1 , та яка була розділена на дев`ять ділянок, відчужених ОСОБА_2 , у межах Карпатського НПП згідно з чинним законодавством свідчить про їх віднесення до земель природно-заповідного фонду, що унеможливлює перебування зазначених ділянок у приватній власності із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, оскільки правовий режим зазначених ділянок визначається фактом їх розташування у межах об`єкта природно-заповідного призначення, який має спеціальний статус та охороняється законом. Відповідно до чинної практики Верховного Суду земельні ділянки, що перебувають в обмеженому обороті, не можуть передаватись у приватну власність, відтак у разі їх відчуження зазначені ділянки вважаються такими, що залишились у володінні законного власника(держави чи територіальної громади), а їх державна реєстрація, використання і розпорядження іншою особою розцінюються як триваюче порушення прав власника, не пов`язане із позбавленням права володіння. Відтак порушене право держави на земельні ділянки природно-заповідного фонду підлягає захисту шляхом пред`явлення негаторного позову про їх повернення, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця. Із урахуванням того, що право власності на спірну земельну ділянку площею 0,5827 га належить державі та у результаті її незаконної передачі у приватну власність ОСОБА_1 не припинилося, зазначене свідчить про незаконність подальшого поділу цієї ділянки та відчуження дев`яти новоутворених ділянок на підставі договорів купівлі-продажу від 19.02.2021 року на користь ОСОБА_2 . Оскільки при укладенні вказаних договорів порушені вимоги ст.178 ЦК України, ст.ст.43, 44, 84 ЗК України, ст.ст.5,61 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 3,7,9,53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», ст.ст.5,7,45,47, 48, 54 ЛК України наявні визначені ст.ст.203,215 ЦК України правові підстави для визначення цих правочинів недійсними та повернення спірних земельних ділянок на користь держави. Повернення зазначених ділянок у державну власність переслідує легітимну мету та спрямоване на захист суспільних інтересів, які полягають у збереженні унікального об`єкта екосистеми, захисту довкілля і реалізації екологічних прав громадян, а також контролю за використанням і розпорядженням майном відповідно до загальних інтересів, які полягають у тому щоб таке використання та розпорядження відбувалося згідно з вимогами законодавства, а отже і даному випадку відсутнє непропорційне втручання у право мирного володіння майном. В обгрунтування повноважень прокурора на представництво інтересів держави у даній справі зазначено, що незважаючи на те, що прокурором повідомлено уповноважені органи влади та постійного землекористувача про виявлений в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000023 від 04.12.2020 року факт незаконної передачі у приватну власність земельної ділянки природно-заповідного фонду загальною площею 0,5827 га, яка перебуває у постійному користуванні Карпатського НПП, останніми жодних дій, спрямованих на повернення вказаної ділянки у державну власність не було вжито, що стало підставою для звернення прокурора до суду із вказаним позовом. Перед зверненням до суду прокурором у відповідності до вимог ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» повідомлено про намір звернення до суду із вказаним позовом Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, яке є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у сфері формування та реалізації державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, Івано-Франківську ОДА, як орган виконавчої влади, наділений повноваженнми щодо розпорядження земельними ділянками державної власності природно-заповідного призначення та Карпатський НПП, як постійного землекористувача.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 30.06.2023 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

15.08.2023 року судом постановлено ухвалу про участь представника позивача Івано-Франківської ОДА у судовому засіданні у режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів.

11.09.2023 року від представника відповідачки Мензатюк І.М. надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що ОСОБА_2 набула право власності на спірні земельні ділянки на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу, укладених 19.02.2021 року із ОСОБА_1 , за реєстром №№ 125, 127, 129, 131, 133, 135, 137, 139, 141. Дійсність правовстановлюючих документів та реєстрація за продавцем права власності на земельні ділянки були перевірені нотаріусом у день укладення правочинів. Право власності зареєстровано за ОСОБА_2 19.02.2021 року, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав. Зазначені договори купівлі-продажу укладені з додержанням усіх встановлених Законом вимог щодо їх форми, змісту та порядку укладення, за відсутності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про обтяження даного майна чи реєстрацію прав інших осіб, а відтак ОСОБА_2 є добросовісним набувачем. У випадку якщо земельні ділянки дійсно перебували у користуванні Карпатського НПП та вибули з його володіння внаслідок порушень, допущених органом місцевого самоврядування при передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , про що ОСОБА_2 не знала і не могла знати, то увесь тягар відповідальності та збитків не може бути покладений на добросовісного набувача, оскільки це становитиме втручання у право мирного володіння майном та буде порушенням ст.1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод, а завдані КНПП збитки можуть бути відшкодовані у інший спосіб, зокрема у порядку, передбаченому ч.1 ст.1166 та ст.1175 ЦК України. Таким висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 02.11.2021 року у справі №925/1351/19. При цьому слід врахувати, що право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,5827 га із кадастровим номером :22:001:0024, з якої внаслідок поділу утворилися придбані ОСОБА_2 дев`ять спірних земельних ділянок, підтверджується державним актом серії ІФ №183384 від 19.12.2002 року, виданим на підставі рішення Яблуницької сільської ради №58 від 10.02.2002 року. Вказаний державний акт виготовлений на бланку встановленого зразка, завірений підписом Яблуницького сільського голови та печаткою сільської ради. Відомості про зареєстроване право власності на дану ділянку були внесені до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно п.12 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 року відомості кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом. До позовної заяви долучена копія технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі(на місцевості), розроблена на замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_3 у 2018 році, в якій наявний план земельної ділянки площею 0,5827 га з описом меж, відповідно до якого вказана ділянка не межує з Карпатським НПП. Зазначений план погоджений Яблуницьким сільським головою, інженером-землевпорядником та завірений печаткою сільської ради. У матеріалах документації також наявні акти погодження меж та встановлення межових знаків, підписані суміжними землекористувачами, які вказали на відсутність претензій щодо меж та конфігурації ділянки. Факт передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1 на законних підставах підтверджується також висновками експертів за результатами проведення земельно-технічної експертизи на замовлення ОСОБА_2 , а саме: №06/11-21/1, №06/11-21/2, №06/11-21/3 від 16.11.2021 року, №12-10/21/1, №12/10-21/2, №12/10-21/3 від 08.11.2021 року, відповідно до яких фактичне місце розташування земельних ділянок із кадастровими номерами :22:001:0036, :22:001:0037, :22:001:0039, :22:001:0040, :22:001:0042, :22:001:0038, :22:001:0043, :22:001:0041, :22:001:0044 (площа, конфігурація, межі) відповідає координатам, зазначеним у Публічній кадастровій карті України, цільове призначення вказаних ділянок-для ведення особистого селянського господарства і вони не належать до земель лісового фонду та земель лісогосподарського призначення. Із урахуванням наведеного просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

08.11.2023 року судом постановлено ухвалу про участь представника відповідачки ОСОБА_2 -адвоката Свищо С.М. у судовому засіданні у режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 10.11.2023 року залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Поляницьку сільську раду Надвірнянського району Івано-Франківської області.

21.02.2024 року до суду надійшли письмові пояснення Міндовкілля у яких зазначено, що Міндовкілля підтримує позовні вимоги у даній справі у повному обсязі. Відповідно до п.п.1, 4 Положення про Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №614 від 25.06.2020 року Міндовкілля є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, екологічної та в межах повноважень біологічної і генетичної безпеки, та здійснює управління охороною і використанням територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Карпатський НПП створено постановою Ради Міністрів УРСР №376 від 03.06.1980 року площею 47,3 тис. га та затверджено його межі згідно з додатком. Відповідно до Положення про КНПП затвердженого наказом Міндовкілля №99 від 31.08.2020 року парк віднесено до сфери управління Міндовкілля. Рішенням виконкому Івано-Франківської обласної ради народних депутатів №254 від 17.09.12985 впорядковано межі Карпатського НПП з урахуванням матеріалів лісовпорядкування 1981 року. У 2001 році парком виготовлено Технічний звіт по інвентаризації земельної ділянки з метою виготовлення державних актів на право постійного користування Карпатському НПП на території Яремчанської міської ради, затверджений рішенням Яремчанської міської ради №189-2/2001 від 27.12.2002 року. На підставі вказаного рішення КНПП видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії І-ІФ №002770, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею №000019, згідно з яким парку на території Яблуницької сільської ради надано у постійне користування землі площею 4133,32 га, які відповідно до ст.44 ЗК України відносяться до земель природно-заповідного фонду. Відповідно до положень Закону України «Про природно-заповідний фонд» до встановлення в натурі межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначаються відповідно до проектів їх створення. На землях природно-заповідного фонду забороняється будь-яка діяльність, яка може негативно вплинути на їх стан чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. Згідно з п.г ч.4 ст.84 ЗК України до земель державної форми власності, які не можуть передаватись у приватну власність належать землі під об`єктами природно-заповідного фонду. Згідно ст.5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» об`єкти природно-заповідного фонду підлягають особливій державній охороні. Таким чином, національні природні парки мають особливий статус, а згідно ст.178 ЦК України вони належать до обмежено обороноздатних об`єктів. Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких його прав на землю, навіть якщо вони не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Із урахуванням викладеного розташування земельної ділянки із кадастровим номером :22:001:0024, які набула у власність ОСОБА_1 та яка в подальшому була розділена на 9 земельних ділянок, відчужених ОСОБА_2 у межах Карпатського НПП свідчить про їх віднесення до земель природно-заповідного фонду, що унеможливлює їх перебування у приватній власності з цільовим призначенням-для ведення особистого селянського господарства. Отже держава в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації позбавлена права використання природно-заповідного фонду як національного надбання, яке Україна розглядає як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною. Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угод недійсними, а відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу та іншим актам законодавства, інтересам держави і суспільства. Отже наявні правові підстави для усунення перешкод у користуванні спірними земельними ділянками державою в особі Івано-Франківської ОДА.

Ухвалою суду від 15.03.2024 року позов першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури у даній справі в частині позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Карпатського національного природного парку залишено без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України та залучено Карпатський національний природний парк до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів.

Також ухвалою суду від 15.03.2024 року за клопотанням представника відповідачки адвоката Свищо С.М. витребувано з архіву Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області належно завірену копію рішення Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №84-17/2008 від 23.05.2008 року про затвердження Генерального плану села Яблуниця та у Поляницькій сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області викопіювання з Генерального плану села Яблуниця в районі розташування спірних земельних ділянок.

15.04.2024 року до суду надійшли письмові пояснення Івано-Франківської ОДА у яких зазначено, що ОДА підтримує вказаний позов та просить його задовольнити у повному обсязі. Рішенням виконкому Івано-Франківської обласної ради народних депутатів №254 від 17.09.12985 впорядковано межі Карпатського НПП з урахуванням матеріалів лісовпорядкування 1981 року. Приймально-передавальним актом від 13.10.1981 року землі від колишніх землекористувачів були передані Карпатському НПП. У зв`язку із тим, що земельні ділянки були передані парку ще у 1980 роках з дотриманням діючого на той час ЗК УРСР, з метою отримання державного акту на право постійного користування землею у 2001 році проведено інвентаризацію земель Карпатського НПП, в ході проведення якої межі парку було погоджено із сільськими радами усіх населених пунктів. Оскільки межі Карпатського НПП встановлені ще у 1980-1985 роках, у 2001 році визначення меж земельної ділянки в натурі проводилось шляхом складання Технічного звіту по інвентаризації земельної ділянки з метою виготовлення державних актів на право постійного користування Карпатському НПП. Як вбачається із позовної заяви факт віднесення спірних земельних ділянок до земель природно-заповідного призначення, які перебувають у постійному користуванні Карпатського НПП підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії І-ІФ №002770 від 29.12.2001 року, даними Геодезичного журналу зйомки окружної межі Карпатського НПП, журналу таксаційного опису кварталу 3 виділ 45 Яблуницького лісництва КНПП, Проектом організації території об`єкта природно-заповідного фонду Карпатського НПП, який включає в себе Планшет №1 Яблуницького лісництва. Відповідно до ч.2 ст.117 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність належать земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств, установ, організацій. Повноваження обласних державних адміністрацій на розпорядження земельними ділянками державної власності визначено ч.5 ст.122 ЗК України. Згідно з п.г ч.4 ст.84 ЗК України до земель державної форми власності, які не можуть передаватись у приватну власність належать землі під об`єктами природно-заповідного фонду. Статтею 149 ЗК України урегульовано порядок вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування із земель державної та комунальної власності. Вичерпний перелік видів використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначено ст.9 Закону України «Про природно-заповідний фонд». Відповідно до вимог чинного законодавства національні природні парки належать до природно-заповідного фонду України та підлягають особливій державній охороні. Відтак порушення встановленого законом порядку володіння, користування і розпорядження землями, що перебувають у державній власності, спричиняють шкоду державі, а відтак необхідність пред`явлення даного позову зумовлена потребою у забезпеченні належної охорони землями природно-заповідного фонду, у тому числі спірним ділянкам, які входять у межі Карпатського НПП. Входження спірних земельних ділянок до території Карпатського НПП засвідчує їх статус як обмежено оборотоздатного майна, яке підлягає поверненню його законному власнику. Неправомірне встановлення спірним ділянкам цільового призначення-для ведення особистого селянського господарства не передбачає можливості їх дійсного використання за таким призначенням, оскільки з моменту створення парку ця територія має статус природно-заповідного фонду і її правовий режим та цільове призначення визначаються фактом розташування на ній вказаного об`єкта. Отже враховуючи наведені у позовній заяві обставини наявні всі правові підстави для усунення перешкод у користування спірними ділянками.

01.05.2024 року заступником керівника Івано-Франківської обласної прокуратури у даній справі подано заяву в порядку ст.49 ЦПК України про зміну предмету позову, у якій зазначено, що у позовній заяві допущено механічну помилку в частині зазначення кадастрових номерів спірних земельних ділянок, зокрема правильними є наступні кадастрові номери: :22:001:0036, :22:001:0037, :22:001:0038, :22:001:0039, :22:001:0040, :22:001:0041, :22:001:0042, :22:001:0043, :22:001:0044, що підтверджується висновком земельно-технічної експертизи №4.4-6/18 від 27.06.2018 року та земельно-оціночної експертизи №249/19/19-28 від 11.01.2019 року, договорами купівлі-продажу земельних ділянок від 19.02.2021 року, укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Із урахуванням правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17, від 12.06.2019 року у справі № 487/10128/14, від 15.09.2020 року у справі №469/1044/17, від 20.06.2023 року у справі №554/10517/16-ц, постановах Верховного Суду від 20.10.2020 року у справі №910/13356/17, від 22.06.2022 року у справі №752/3093/19, від 11.10.2023 року у справі №734/1560/20, позовні вимоги викладено у наступній редакції:

1)усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0036, площею 0,1143 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56718459 від 19.02.2021 року яким за ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1143 га, кадастровий номер :22:001:0036, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, номер запису про право власності: 40645792;

2) усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0037, площею 0,04 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56718743 від 19.02.2021 року яким за ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,04 га, кадастровий номер :22:001:0037, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, номер запису про право власності: 40646041;

3) усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0038, площею 0,04 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56718934 від 19.02.2021 року яким за ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,04 га, кадастровий номер :22:001:0038, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, номер запису про право власності: 40646235;

4) усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0039, площею 0,04 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56719121 від 19.02.2021 року яким за ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,04 га, кадастровий номер :22:001:0039, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, номер запису про право власності: 40646410;

5) усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0040, площею 0,1142 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56719269 від 19.02.2021 року яким за ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1142 га, кадастровий номер :22:001:0040, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, номер запису про право власності: 40646536;

6) усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0041, площею 0,04 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56719412 від 19.02.2021 року яким за ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,04 га, кадастровий номер :22:001:0041, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, номер запису про право власності: 40646666;

7) усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0042, площею 0,04 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56719551 від 19.02.2021 року яким за ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,04 га, кадастровий номер :22:001:0042, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, номер запису про право власності: 40646782;

8) усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0043, площею 0,1142 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56719631 від 19.02.2021 року яким за ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1142 га, кадастровий номер :22:001:0043, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, номер запису про право власності: 40646855;

9) усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0044, площею 0,04 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56719702 від 19.02.2021 року про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,04 га, кадастровий номер :22:001:0044, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, номер запису про право власності: 40646924;

10) усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0036, площею 0,1143 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути дану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку;

11) усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0037, площею 0,04 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути дану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку;

12) усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0038, площею 0,04 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути дану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку;

13) усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0039, площею 0,04 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути дану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку;

14) усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0040, площею 0,1142 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути дану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку;

15) усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0041, площею 0,04 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути дану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку;

16) усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0042, площею 0,04 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути дану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку;

17) усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0043, площею 0,1142 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути дану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку;

18) усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0044, площею 0,04 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути дану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку.

Ухвалою суду від 31.05.2024 року за клопотанням представника відповідачки адвоката Свищо С.М. витребувано у Поляницькій сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області викопіювання з Генерального плану села Яблуниця в районі розташування спірних земельних ділянок.

Ухвалою суду від 10.07.2024 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні прокурор заявлений позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі із наведених мотивів.

Представник позивача Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів у судове засідання не з`явився, проте у поданих до суду письмових поясненнях міститься клопотання про розгляд даної справи у відсутності представника Міндовкілля.

Представник позивача Івано-Франківської ОДА у судовому засіданні у режимі відеоконференції позов підтримав із урахуванням поданої заяви про зміну предмету позову та просив його задовольнити у повному обсязі із наведених у письмових поясненнях мотивів.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Свищо О.М. у судовому засіданні у режимі відеоконференції позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем, вона не брала участі у процедурі приватизації земельної ділянки площею 0,5827 га у с. Яблуниця та набула у власність дев`ять спірних земельних ділянок за нотаріально посвідченими договорами, покладаючись на відомості державних реєстрів, вільними від будь-яких обтяжень, і на момент придбання не була обізнана про наявність будь-яких претензій третіх осіб щодо вказаного майна. Окрім цього зазначив, що межі Карпатського НПП до цього часу не встановлені в натурі. Прокурор в обґрунтування позову надав два акти за 1981 рік та стверджує, що на їх підставі відбулась передача земельних ділянок від населених пунктів Івано-Франківської області Карпатському НПП. Однак на території с. Яблуниця парку були передані ділянки площею 1544 га. Із урахуванням рішення виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради народних депутатів № 254 від 17.09.1985 року «Про впорядкування території Карпатського НПП» станом на 1985 рік загальна площа усіх земель, переданих Карпатському НПП на території с. Яблуниця, склала 1630 га. Позивачі стверджують, що з 1985 року площа парку не змінювалась, однак згідно висновку відділу архітектури та містобудування Яремчанського міськвиконкому та Яремчанського міського відділу земельних ресурсів від 28.09.2001 року за результатами інвентаризації земель погоджено передачу у постійне користування Карпатському НПП земель на території Яблуницької сільської ради площею 4133,32 га. Отже, очевидним є те, що у 2001 році за результатами так званої «інвентаризації» було додатково приєднано до Карпатського НПП землі Яблуницької сільської ради та збільшено його площу на території сільської ради до 4133,32 га без прийняття відповідного рішення на сесії сільської ради. При цьому передача земельної ділянки площею 4133,32 га у постійне користування повинна була здійснюватись на підставі сільської ради за розробленим і затвердженим у встановленому порядку проектом відведення земельної ділянки. Технічний звіт по інвентаризації земельної ділянки з метою виготовлення державного акту на право постійного користування Карпатському НПП на території Ворохтянської селищної ради, Микуличинської, Поляницької, Татарівської, Яблуницької сільських рад Яремчанської міської ради не є проектом відведення земельної ділянки в розумінні ст.19 ЗК України 1991 року, а виконком сільської ради не був наділений відповідними повноваженнями щодо вирішення земельних питань. Отже відсутні належні докази на підтвердження права Карпатського НПП на постійне користування землями площею 4133,32 га на території Яблуницької сільської ради, а тому Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії І-ІФ №002770 від 29.12.2001 року виданий Карпатському НПП незаконно і не може слугувати належним доказом на підтвердження факту користування парком земельними ділянками на території Яблуницької сільської ради. Зазначене також підтверджуються генеральним планом села Яблуниця, згідно якого спірні ділянки знаходяться у межах населеного пункту у зоні житлової забудови, з однієї сторони відділені дорогою, а з іншою річкою і не належать до земель природно-заповідного фонду, а згідно акту від 26.10.2001 року межі Карпатського НПП на території с. Яблуниця проходять по краю лісу. Геодезичний журнал окружної межі Караптського НПП також не може бути належним джерелом вихідних даних, оскільки складений у 2002 році, тобто після видачі Карпатському НПП державного акту серії І-ІФ № 002770, містить координати, відстані, дирекційні кути, які не погоджувались з Яблуницькою сільською радою. Львівський НДІСЕ на його звернення не зміг провести земельно-технічну експертизу оскільки Карпатський НПП не надав топографо-геодезичну зйомку меж фактичного користування у зв`язку з її відсутністю. Оскільки земельно-технічна експертиза у кримінальному провадженні проведена без топографо-геодезичної зйомки фактичного користування меж Карпатського НПП, виключно на підставі даних Геодезичного журналу окружної межі Карпатського НПП, складеного в 2002 році, висновки даної експертизи є сумнівними та не можуть слугувати належним доказом у справі. Окірм цього на даний час Івано-Франківською ОВА виконується Указ Президента України «Про розширення території Каропатського НПП» від 23.02.2010 року № 215/2010, яким вилучено на користь Карпатського НПП 1075,7976 га земель державної власності ДП «Делятинське лісове господарство» та вилучено з території Карпатського НПП 1057,3338 га на користь територіальних громад. Окрім цього вказав, що даний позов поданий прокурором в інтересах Карпатського НПП, а тому підлягав залишенню без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки прокурор не має права звертатись до суду з позовом в інтересах державного підприємства.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзиву на позов не подала.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Карпатського НПП у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі, з наведених мотивів, посилаючись на те, що набуті ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу, укладених із ОСОБА_1 дев`ять земельних ділянок, що знаходяться у с. Яблуниця повністю накладаються на землі Карпатського НПП, які передані йому у постійне користування на підставі державного акту серії І-ІФ №002770 від 29.12.2001 та відносяться до категорії земель природно-заповідного фонду, які перебувають у державній власності та є обмежено оборотоздатними землями зі спеціальним порядком використання, а їх вилучення проводиться за рішенням Кабінету Міністрів України чи відповідного органу місцевого самоврядування, за погодженням із Верховною Радою України. Спірна земельна ділянка у встановленому порядку у постійного землекористувача не вилучалась, а тому сільська рада на момент передачі її у приватну власність не була наділена повноваженнями щодо розпорядження нею та зміни її цільового призначення, відтак вказана ділянка підлягає поверненню у власність держави в особі постійного землекористувача. Також вказала, що на даний час Указ Президента України №215/2010 від 23.02.2010 року «Про розширення території Карпатського національного природного парку» знаходиться на стадії виконання, жодних змін меж парку до цього часу не відбулося.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що Карпатський НПП був створений на підставі постанови Ради Міністрів УРСР №376 від 03.06.1980 року, пунктом 2 якої було затверджено межі парку згідно додатку до постанови.

Відповідно до акту від 19.10.1981 року, який є додатком №2 до вказаної постанови в межах Карпатського НПП, визначених постановою Ради Міністрів УРСР №376 від 03.06.1980 року по земельному балансу Яремчанської міської ради Івано-Франківської області станом на 19.10.1981 року знаходяться наступні площі: землі Верховинського лісокомбінату-17661 га; землі Карпатського держзаповідника-4941 га; землі м. Яремче-1636 га; землі смт. Ворохта-901 га; землі с. Микуличин-1414 га; землі с. Кременці-402 га; землі с. Яблуниця і Вороненка-1544 га; землі колгоспу ім. І. Франка Верховинського району-198 га. В тому числі площі землекористувачів не враховані постановою Ради Міністрів УРСР №376, а саме: землі Ворохтянського лісокомбінату-1252 га; землі смт. Ворохта-27 га; землі с. Микуличин-118 га; землі с. Кременці-112 га; землі сіл Яблуниця і Вороненка-86 га; землі колгоспу ім. І. Франка Верховинського району-198 га. Окрім цього, землі враховані постановою Ради Міністрів УРСР №376, які знаходяться за межами Карпатського НПП- землі м. Яремче-46 га, землі с. Яблуниця-108 га.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради №254 від 17.09.1985 року «Про впорядкування території Карпатського державного природного національного парку» відповідно до затверджених постановою Ради Міністрів УРСР №376 від 03.06.1980 року та враховуючи матеріали лісовпорядкування 1981 року слід вважати включеними в територію парку землі площею 3385 га згідно з додатком.

Згідно додатку до вказаного рішення облвиконкому в територію Карпатського НПП включені колгоспні землі на території Верховинського та Надвірнянського районів загальною площею 1655 га; землі Верховинського відділку відгодівельного радгоспу «Снятинський» площею 135 га; землі населених пунктів Яремчанської міськради площею 343 га, в тому числі с. Микуличин -118 га, с. Кременці-112 га, с. Яблуниця і Вороненка-86 га, смт. Ворохта-27 га; землі Ворохтянського лісокомбінату-1252 га.

У 2001 році ДП «Карпатигеодезкартографія» проведено комплекс геодезичних робіт по інвентаризації земельних ділянок Карпатського НПП з метою виготовлення державних актів на право постійного користування землею. Зазначена інвентаризація земель проведена на підставі планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування Карпатського НПП розроблених у 1981 році.

Висновками відділу архітектури та містобудування Яремчанського міськвиконкому №5/01-20 від 28.09.2001 року, Яремчанського міського відділу земельних ресурсів №103 від 28.09.2001 року за результатами розгляду матеріалів інвентаризації земельних ділянок Карпатського НПП, виконаних ДП «Карпатигеодезкартографія» погоджено надання у постійне користування КНПП земельних ділянок площею 31381,11 га, в тому числі по Яблуницькій сільській раді-площею 4133,32 га.

Рішенням Яблуницької сільської ради №70 від 11.09.2001 року вирішено затвердити матеріали інвентаризації земель Карпатського НПП площею 4133,32 та видати державний акт на право постійного користування.

Висновком Державної землевпорядної експертизи обласного управління земельних ресурсів Держкомзему України №1048 від 27.12.2001 року погоджено Технічний звіт по інвентаризації земельних ділянок з метою виготовлення державного акту на право постійного користування Карпатському НПП на території Ворохтянської селищної ради, Микуличинської, Поляницької, Татарівської, Яблуницької сільських рад, Яремчанської міської ради.

У матеріалах вказаного Технічного звіту наявний Акт встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування Карпатського НПП від 26.10.2001 року, складений на виконання рішення Яблуницької сільської ради провідним геодезистом ДП «Карпатигеодезкартографія» у присутності директора Карпатського НПП, представників суміжних землекористувачів: сільського голови с. Яблуниця, сільського голови с. Татарів, сільського голови с. Поляниця, селищного голови смт. Ворохта, відповідно до якого проведено встановлення в натурі меж земельної ділянки Карпатського НПП, яка знаходиться у с. Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. Межі в натурі проходять по краю лісу КНПП з населеним пунктом с. Яблуниця. Суміжними землекористувачами, якими є Яблуницька сільська рада, Татарівська сільська рада, Поляницька сільська рада, Ворохтянська селищна рада претензій при встановленні меж землекористувачів не заявлено.

Рішенням Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №189-3/2001 від 27.12.2001 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації Карпатського НПП» затверджено матеріали інвентаризації земельних ділянок Карпатського НПП загальною площею 31381,11 га, у тому числі у с. Яблуниця площею 4133,32 га.

На підставі вказаного рішення Карпатському НПП 29.12.2001 року був виданий державний акт серії І-ІФ №002770 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4133,32 га в межах згідно з планом на території Яблуницької сільської ради для природно-заповідного використання. Зазначений акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №000019.

У 2002 році ДП «Карпатигеодезкартографія» на основі геоданих проведеної інвентаризації земель Карпатського НПП складений Геодезичний журнал окружної межі Карпатського НПП, куди внесені межі парку (кути поворотів).

Указом Президента України №215/2010 від 23.02.2010 року «Про розширення території Карпатського національного природного парку» погоджено включення до території парку 1075,7976 га земель державної форми власності ДП «Делятинське лісове господарство» та одночасне виключення з території парку 1057,3338 га земель з метою подальшого їх надання громадянам, які належать до відповідних територіальних громад.

Розпорядженнями Івано-Франківської ОДА №№63, 64, 65, 66, 67, 68 від 16.02.2024 року на виконання Указу Президента України №215/2010 від 23.02.2010 року погоджено здійснити поділ земельних ділянок державної форми власності, що перебувають у постійному користування Карпатського НПП, а саме: ділянки площею 3083,3462 га кадастровий номер :15:001:0042, площею 3950,3297 га кадастровий номер :01:001:0051, площею 2,9010 га кадастровий номер :01:001:0049, площею 417,7605 га кадастровий номер :01:001:0027, площею 1365,9707 га кадастровий номер :04:001:0006, площею 6,6688 га кадастровий номер :08:001:0020.

19.12.2002 року ОСОБА_1 був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІФ №183384 на земельну ділянку площею 0,5827 га, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території с. Яблуниця Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради. У вказаному Державному акті зазначено, що він виданий на підставі рішення Яблуницької сільської ради №58 від 10.12.2002 року та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №000443.

У 2018 року ФОП ОСОБА_3 на замовлення ОСОБА_1 на підставі договору №1567 від 23.04.2018 року виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) щодо ділянки площею 0,5827 га, що розташована у с. Яблуниця. Вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :22:001:0024.

07.12.2018 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М. посвідчено заяву ОСОБА_1 , за реєстром №2177 про поділ належної їй земельної ділянки із кадастровим номером :22:001:0024 на дев`ять окремих ділянок, з яких шість ділянок площею 0,04 га, одна ділянка площею 0,1143 га та одна ділянка площею 0,1142 га.

У подальшому, ФОП ОСОБА_3 на підставі заяви ОСОБА_1 від 27.12.2018 року виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Вказаним земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери :22:001:0036, :22:001:0037, :22:001:0038, :22:001:0039, :22:001:0040, :22:001:0041, :22:001:0042, :22:001:0043, :22:001:0044.

19.02.2021 року ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок, посвідчених приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М., зареєстрованих у реєстрі за №№125, 127, 129, 131, 133, 135, 137, 139, 141 відчужила належні їй на підставі Державного акту серії ІФ №183384 від 19.12.2002 року земельні ділянки із кадастровими номерами :22:001:0036 площею 0,1143 га, :22:001:0037 площею 0,0400 га, :22:001:0038 площею 0,0400 га, :22:001:0039 площею 0,0400 га, :22:001:0040 площею 0,1142 га, :22:001:0041 площею 0,0400 га, :22:001:0042 площею 0,0400 га, :22:001:0043 площею 0,1142 га, :22:001:0044 площею 0,0400 га на користь ОСОБА_2 .

Вказані земельні ділянки зареєстровані за ОСОБА_2 на праві приватної власності 19.02.2021 року, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№245208744, 245211818, 245212932, 245213912, 245214822, 245215565, 245216143, 245216648 від 19.02.2021 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна №№334850848, 334851023, 334851118, 36229533, , 334851475, 334851567, 336229623 від 07.06.2023 року.

Із витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні за №0000023 від 04.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, вбачається, що відповідно до інформації ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області №10-9-0.41-4360/0/2-20 від 31.07.2020 року встановлено факт накладення на територія Яблунецького ПОНДВ (квартал 3, виділ 45,46) Карпатського НПП належної ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,5827 га(кадастровий номер :22:001:0024) у с. Яблуниця Яремчанської міської ради, з котрої шляхом поділу утворились 9 земельних ділянок та факт накладення на територію Яблунецького ПОНДВ (квартал 3, виділ 45,46) Карпатського НПП належної ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,2500 га з кадастровим номером :22:001:0023, з котрої шляхом поділу утворились 3 земельні ділянки.

Як вбачається з архівної копії рішення виконавчого комітету Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №58 від 10.12.2002 року «Про вилучення, надання та передачу земельних ділянок у приватну власність, затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, дозвіл на перенесення дороги», пунктами 1-3 вказаного рішення сільська рада вирішила вилучити земельні ділянки у громадян згідно ст.140, 141 ЗК України (додаток №1), надати громадянам земельні ділянки відповідно до ст.ст.40, 119 ЗК України (додаток №2), передати у приватну власність земельні ділянки громадянам відповідно до ст.ст. 79, 80, 81, 116, 118, 121 ЗК України (додаток №3).

Зі змісту додатків №№1, 2, 3 до рішення виконавчого комітету Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №58 від 10.12.2002 року вбачається, що прізвище ОСОБА_1 відсутнє у переліку осіб, яким зазначеним рішенням сільської ради надано чи передано у приватну власність земельні ділянки відповідної площі на території с. Яблуниця.

Висновком експерта Івано-Франківського відділення Київського НДІСЕ Клебана Н.М. №1605/2585-2601/21-28 від 29.12.2021 року за результатами проведеної в рамках кримінального провадження №00000345 від 30.03.2021 року судової земельно-технічної експертизи встановлено, що встановити чи відповідає фактична конфігурація, проміри та площа земельних ділянок з кадастровими номерами :22:001:0024, :22:001:0036, :22:001:0037, :22:001:0038, :22:001:0039, :22:001:0040, :22:001:0041, :22:001:0042, :22:001:0043, :22:001:0044 конфігурації, промірам та площі, вказаним у Технічній документації та правовстановлюючих документах на дані ділянки не видається за можливе.

Однак встановлено, що фактичне місце розташування усіх вищезазначених ділянок відповідає місцю розташування, вказаному у Технічній документації, поземельних книгах та правовстановлюючих документах на вказані ділянки та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до фактичного місця розташування зазначених земельних ділянок, встановлено, що дані ділянки накладаються в повному обсязі і всією своєю площею на земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні Карпатського НПП.

У дослідницькій частині даного висновку зазначено, що спірні ділянки в натурі(на місцевості) зарослі чагарниками та деревами, по периметру не обгороджені, чіткі межі відсутні, межові знаки не виявлено.

Відповідно до висновку експерта Івано-Франківського відділення Київського НДІСЕ Клебана Н.М. №982/1210-1226/22-28 від 29.04.2022 року за результатами проведеної в рамках кримінального провадження №0000023 від 04.12.2020 року судової оціночно-земельної експертизи встановлено, що ринкова вартість земельної ділянки площею 0,5827 га, кадастровий номер :22:001:0024 станом на квітень 2018 року становить 3548751,00 грн, станом на час проведення експертизи вартість вказаної ділянки становить 3810631,00 грн; ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1143 га, кадастровий номер :22:001:0036 станом на грудень 2018 року-січень 2019 року становить 742498,00 грн, станом на час проведення експертизи вартість вказаної ділянки становить 747477,00 грн; ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0400 га, кадастровий номер :22:001:0037 станом на грудень 2018 року-січень 2019 року становить 259842,00 грн, станом на час проведення експертизи вартість вказаної ділянки становить 261584,00 грн; ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0400 га, кадастровий номер :22:001:0038 станом на грудень 2018 року-січень 2019 року становить 259842,00 грн, станом на час проведення експертизи вартість вказаної ділянки становить 261584,00 грн; ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0400 га, кадастровий номер :22:001:0039 станом на грудень 2018 року-січень 2019 року становить 259842,00 грн, станом на час проведення експертизи вартість вказаної ділянки становить 261584,00 грн; ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1142 га, кадастровий номер :22:001:0040 станом на грудень 2018 року-січень 2019 року становить 741848,00 грн, станом на час проведення експертизи вартість вказаної ділянки становить 746823,00 грн; ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0400 га, кадастровий номер :22:001:0041 станом на грудень 2018 року-січень 2019 року становить 259842,00 грн, станом на час проведення експертизи вартість вказаної ділянки становить 261584,00 грн; ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0400 га, кадастровий номер :22:001:0042 станом на грудень 2018 року-січень 2019 року становить 259842,00 грн, станом на час проведення експертизи вартість вказаної ділянки становить 261584,00 грн; ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1142 га, кадастровий номер :22:001:0043 станом на грудень 2018 року-січень 2019 року становить 741848,00 грн, станом на час проведення експертизи вартість вказаної ділянки становить 746823,00 грн; ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0400 га, кадастровий номер :22:001:0044 станом на грудень 2018 року-січень 2019 року становить 259842,00 грн, станом на час проведення експертизи вартість вказаної ділянки становить 261584,00 грн.

Окрім цього, факт віднесення земельної ділянки площею 0,5827 га, переданої у власність ОСОБА_1 та після поділу відчуженої на користь ОСОБА_2 до земель природно-заповідного фонду та її накладення на земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні Карпатського НПП та знаходяться на території Яблуницького лісництва підтверджується долученими до матеріалів справи витягом з Геодезичного журналу окружної межі Карпатського НПП, витягом з Геодезичного журналу зйомки окружної межі планшетних рамок, в якому міститься планшет №1 Яблуницького лісництва із каталогом координат земельних ділянок Карпатського НПП, що знаходяться у с. Яблуниця та копією планшету №1 Яблуницького лісництва із зазначенням кварталів та виділів, на якому позначено розташування вказаної земельної ділянки у кварталі № НОМЕР_1 , виділ № НОМЕР_2 , а також матеріалами лісовпорядкування-витягом із Журналу таксаційного опису кварталу №3 Яблуницького лісництва Карпатського НПП, який відноситься до господарської зони та відповідно до якого на території виділу №45 знаходиться пасовище.

Листами за вих. №12-182вих-23 від 03.05.2023 року, №12-237вих-23 від 25.05.2023 року, №12-185вих-23 від 03.05.2023 року Івано-Франківська обласна прокуратура повідомила Міндовкілля, Івано-Франківську ОДА та Карпатський НПП про виявлені в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000023 від 04.12.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.367 КК України порушення інтересів держави при передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,5827 га кадастровий номер :22:001:0024, поділеної на дев`ять земельних ділянок, відчужених на користь ОСОБА_2 , які згідно висновку експерта №1605/2585-2601/21-28 від 29.12.2021 року накладаються в повному обсязі і всією площею на земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні Карпатського НПП та просив повідомити про вжиті заходи реагування, спрямовані на повернення зазначених ділянок у державну власність.

Карпатський НПП у листах за вих. №135 від 10.03.20221 року, №48 від 26.01.2022 року повідомив Івано-Франківську обласну прокуратуру про те, що парком не вживалися заходи, спрямовані на самостійне звернення до суду із позовом про повернення спірної земельної ділянки та не заперечив щодо представництва прокурором у суді інтересів держави у даному спорі.

Міндовкілля листом за вих. №25/2-11/9256-23 від 13.06.2023 року повідомило Івано-Франківську обласну прокуратуру про те, що за результатами надходження позовних матеріалів у відповідній справі, Міндовкілля надасть свою обґрунтовану правову позицію до суду.

Івано-Франківська ОДА листом за вих. №3374/4669/6-23/01-077 від 07.06.2023 року повідомило Івано-Франківську обласну прокуратуру про відсутність заперечень щодо представництва у суді інтересів держави за фактом протиправного вилучення із постійного користування Карпатського НПП земельних ділянок із кадастровими номерами :22:001:0036, :22:001:0037, :22:001:0038, :22:001:0039, :22:001:0040, :22:001:0041, :22:001:0042, :22:001:0043, :22:001:0044, які сформовані на території земель, що перебувають у постійному користуванні Карпатського НПП.

Листами за вих. №12-270вих-23, №12-271вих-23, №12-272вих-23 від 19.06.2023 року Івано-Франківська обласна прокуратура повідомила Міндовкілля, Івано-Франківську ОДА та Карпатський НПП про намір в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» звернутися до суду із позовом в інтересах держави зважаючи на відсутність належного реагування з боку уповноважених державних органів та вжиття заходів, спрямованих на повернення земельної ділянки природно-заповідного фонду загальною площею 0,5827 га у власність держави.

Відповідно до висновків судового експерта Заяць І.Г. № 06/11-21/1 від 16.11.2021 року, № 06/11-21/2 від 16.11.2021 року, №06/11-21/3 від 16.11.2021 року, №12/10-21/1 від 08.11.2021 року, №12/10-21/2 від 08.11.2021 року, №12/10-21/3 від 08.11.2021 року за результатами проведення земельно-технічної експертизи по заяві адвоката АО «Порадниця» Петрика І.Я. для подання до суду встановлено, що земельні ділянки з кадастровим номером :22:001:0036, площею 0,1143 га, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства; з кадастровим номером :22:001:0037 площею 0,04 га, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства; з кадастровим номером :22:001:0038 площею 0,04 га, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства; з кадастровим номером :22:001:0039 площею 0,04 га, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства; з кадастровим номером :22:001:0040 площею 0,1143 га, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства; з кадастровим номером :22:001:0041 площею 0,04 га, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства; з кадастровим номером :22:001:0042 площею 0,04 га, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства; з кадастровим номером :22:001:0043 площею 0,1142 га, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства; з кадастровим номером :22:001:0044 площею 0,04 га, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства розташовані у АДРЕСА_1 . Фактичне місце розташування зазначених ділянок відповідає їхнім координатам, зазначеним у Публічній кадастровій карті України (в тому числі відповідають площа, конфігурація та межі). Вказані ділянки не належить до земель лісового фонду та земель лісогосподарського призначення.

З листа Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області №С-703 від 07.11.2023 року вбачається, що у сільській раді відсутня технічна документація із землеустрою щодо відведення у постійне користування Карпатському НПП на території Яблуницької сільської ради та інформація щодо погодження та винесення меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки Карпатського НПП на території Яблуницької сільської ради.

Карпатський НПП листом від 29.12.2023 року за вих.№957 у відповідь на адвокатський запит представника відповідачки ОСОБА_2 вказав, що Карпатський НПП був створений на підставі постанови Ради Міністрів УРСР №376 від 03.06.1980 року, пунктом 2 якої було затверджено межі парку згідно з додатком. Приймально-передавальними актами від 19.10.1981 року землі від колишніх землекористувачів були передані Карпатському НПП. Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради №254 від 17.09.1985 року впорядковано межі парку із урахуванням матеріалів лісовпорядкування 1981 року. Передача земель та встановлення меж парку проведено з дотриманням діючого на той час Земельного кодексу УРСР. Таким чином рішення Яблуницькою сільською радою про передачу земель парку не могло прийматись, тому що землі від колишніх користувачів були передані КНПП ще у 1980-х роках. У подальшому у 2001 році проведено інвентаризацію земель КНПП у ході якої межі парку було погоджено зі всіма сільськими радами усіх населених пунктів Яремчанської міської ради. За результатами проведення інвентаризації виготовлено Технічний звіт по інвентаризації земельної ділянки з метою виготовлення державного акту на право постійного користування Карпатському НПП на території Яремчанської міської ради, у якому наявний Акт встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування від 26.10.2001 року у с. Яблуниця. У подальшому рішенням Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №189-3/2001 від 27.12.2001 року, затверджено матеріали інвентаризації Карпатського НПП по усіх населених пунктах Яремчанської міської ради та видано державні акти на право постійного користування на кожну частину ділянки по кожній сільській раді. Топографо-геодезична зйомка фактичного користування меж Карпатського НПП з відображенням на ній зовнішніх меж землекористування в системі координат СК-63 на 2023 рік у КНПП відсутня.

06.11.2023 року представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Свищо С.М. звернувся у Львівський НДІСЕ із заявою про проведення земельно-технічної експертизи на вирішення якої поставив питання про те чи накладаються земельні ділянки з кадастровими номерами :22:001:0036, :22:001:0037, :22:001:0038, :22:001:0039, :22:001:0040, :22:001:0041, :22:001:0042, :22:001:0043, :22:001:0044 на земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні Карпатського НПП.

17.01.2024 року Львівський НДІСЕ повідомив представника ОСОБА_2 про неможливість надання висновку судової земельно-технічної експертизи у зв`язку із тим, що на виконання клопотання судового експерта не надано матеріали топографо-геодезичної зйомки фактичного користування меж Карпатського НПП з відображенням на ній зовнішніх меж землекористування у системі координат СК-63 станом на 2023 рік.

Згідно викопіювання із загальнодоступного сервісу Google maps спірні земельні ділянки з однієї сторони відмежовані автодорогою державного значення Н-09, а з іншої сторони протікає річка Прутець Яблунівський.

Відповідно до викопіювання з Генерального плану села Яблуниця у районі розташування спірних земельних ділянок ділянки із кадастровими номерами :22:001:0036, :22:001:0040, :22:001:0043 розміщені в зоні зелених насаджень загального користування( графа «проектні»), ділянки із кадастровими номерами :22:001:0037, :22:001:0038, :22:001:0039, :22:001:0041, :22:001:0042, :22:001:0044 розміщені в зоні багатофункціональних центрів обслуговування(громадська забудова).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, прокурор, звертаючись із позовом, вказав, що спірні земельні ділянки розташовані у межах земель природно-заповідного фонду, які перебувають у постійному користуванні Карпатського НПП, відносяться до земель державної форми власності та вибули з володіння постійного землекористувача без їх вилучення у встановленому законом порядку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п.7 ст.92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.

Згідно зі ст.41 Конституції України та ст.319 ЦК України право власності є непорушним і право розпоряджатися майном належить лише власникові майна. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За змістом ст.ст.317-318 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Стаття 321 ЦК України встановлює принципи непорушності права власності. Відповідно до цієї норми право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст.324 ЦК України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Кожен громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності Українського народу відповідно до закону.

Відповідно до ст.1 Земельного кодексу України(надалі-ЗК України) земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст.2 ЗК України до земельних відносин належать відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Згідно ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.122 ЗК України(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ч.1 ст.19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частиною другою ст.20 ЗК України визначено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель(ст.21 ЗК України).

За змістом ст.ст.43, 44 ЗК України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Відповідно до ст.45 ЗК України землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч.2 ст.83 ЗК України(тут і надалі-у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Згідно п.«в» ч.3 ст.84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать: землі під об`єктами природно-заповідного фонду та історико-культурними об`єктами, що мають національне та

загальнодержавне значення.

Відповідно до ч.1 ст.92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою включає в себе право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.116 ЗК України встановлено, що громадяни набувають права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до положень ст.ст.125, 126 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чим право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право власності і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Положеннями ст.141 ЗК України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1,2,9 ст.149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в тому числі земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого та рекреаційного призначення, крім випадків, визначених частинами п`ятою-восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

Відповідно до ст.150 ЗК України землі природно-заповідного фонду належать до особливо-цінних земель. Земельні ділянки особливо цінних земель, що перебувають у державній або комунальній власності, можуть вилучатися (викуплятися) для будівництва об`єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв`язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об`єктів соціально-культурного призначення, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов`язаних з їх експлуатацією, за постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України.

Відповідно до п.12 «Перехідні положення» ЗК України(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно п.2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» №3613-VI від 07.07.2011 року, який набрав чинності 01.01.2023 року, земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Відповідно до п.4 розділу «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» №5245-VІ від 06.09.2012 року, який набрав чинності 01.01.2013 року, у державній власності залишаються землі, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій.

Згідно із ч.1 ст.3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» №2456-XII від 16.06.1992 року(надалі-Закон №2456-XII) національні природні парки належать до природно-заповідного фонду України.

Частиною першою ст.4 Закону №2456-XII передбачено, що території природних заповідників, заповідні зони біосферних заповідників, землі та інші природні ресурси, надані національним природним паркам, є власністю Українського народу.

Згідно із ч.ч.1, 3, 4 ст.7 Закону №2456-XII землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Межі території та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж території та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно зі ст.9 Закону №2456-XII території природно-заповідного фонду можуть використовуватися у природоохоронних цілях; у науково-дослідних цілях; в оздоровчих та інших рекреаційних цілях; в освітньо-виховних цілях; для потреб моніторингу навколишнього природного середовища.

Частинами 1-3 ст.20 Закону №2456-XII передбачено, що національні природні парки є природоохоронними, рекреаційними, культурно-освітніми, науково-дослідними установами загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об`єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність. Ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського використання і надаються національним природним паркам у порядку, встановленому цим Законом та іншими актами законодавства України. До складу територій національних природних парків можуть включатися ділянки землі та водного простору інших землевласників та землекористувачів.

Згідно з частинами 1, 2 ст.21 Закону №2456-XII на території національних природних

парків з урахуванням природоохоронної, оздоровчої, наукової, рекреаційної, історико-культурної та інших цінностей природних комплексів та об`єктів, їх особливостей встановлюється диференційований режим щодо їх охорони, відтворення та використання згідно з функціональним зонуванням. На території зони регульованої рекреації, стаціонарної рекреації та господарської зони забороняється будь-яка діяльність, яка призводить або може призвести до погіршення стану навколишнього природного середовища та зниження рекреаційної цінності території національного природного парку.

Відповідно до ч.1 ст.53 Закону №2456-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) рішення про створення природних заповідників, національних природних парків, а також щодо інших територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення приймаються Президентом України.

Відповідно до ст.54 Закону №2456-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зміна меж, категорії та скасування статусу територій та об`єктів природно-заповідного фонду проводиться відповідно до статей 51-53 цього Закону.

Системний аналіз вищенаведених норм права дозволяє зробити висновок про те, що землі природно-заповідного фонду, що перебувають у державній, комунальній власності, відносяться до особливо цінних земель та не підлягають приватизації. Такі землі можуть перебувати у приватній власності лише у зв`язку з формуванням на цих земельних ділянках об`єктів природно-заповідного фонду чи включення земельних ділянок, що належать фізичним чи юридичним особам, до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення. Вилучення (викуп) земель природно-заповідного фонду, що перебувають у державній або комунальній власності можливий лише з метою будівництва об`єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв`язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об`єктів соціально-культурного призначення, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов`язаних з їх експлуатацією та здійснюється за постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України. Вилучення зазначених ділянок для будь-якої іншої мети, у тому числі для ведення особистого селянського господарства, нормами земельного законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин та діючого на час розгляду справи у суді, не передбачене.

Згідно ч.2 ст.117 ЗК України (у редакції, чинній на час подання позову) до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

Відповідно до п.24 «Перехідні положення» ЗК України( у редакції, чинній на час подання позову) з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель , що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук).

Відповідно до положень ч.5 ст.122 ЗК України(у редакції, чинній на час подання позову) розпорядження земельними ділянками державної власності, що знаходяться у межах міст та за межами населених пунктів, а також земельними ділянками, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, здійснюють відповідні обласні державні адміністрації.

Судом встановлено та підтверджується дослідженими доказами, що Карпатський НПП створено на підставі постанови Ради Міністрів УРСР №376 від 03.06.1980 року, пунктом 2 якої затверджено межі парку згідно з додатком до постанови. Рішенням виконкому Івано-Франківської обласної ради народних депутатів від 19.10.1981 року №254 межі Карпатського НПП впорядковано з урахуванням матеріалів лісовпорядкування 1981 року.

Передача земель та встановлення меж Карпатського НПП проведено з дотриманням діючого на той час Земельного кодексу УРСР, затвердженого Законом УРСР від 08.07.1970. У 2001 році проведено інвентаризацію земель Карпатського НПП, у ході проведення якої межі Карпатського НПП було погоджено із сільськими радами усіх населених пунктів Яремчанської міської ради, що підтверджується відповідним актом від 26.10.2001 року, який серед інших посадових осіб підписано й колишнім Яблуницьким сільським головою.

Рішенням Яремчанської міської ради від 27.12.2001 року №189-3/2001 «Про затвердження матеріалів інвентаризації Карпатського національного природного парку», яке на час розгляду справи є чинним, затверджено межі території Карпатського НПП.

На підставі цього рішення Карпатському НПП 29.12.2001 року видано Державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ № 002770 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4133,32 га у межах згідно з планом на території Яблуницької сільської ради для природно-заповідного використання у якому зазначено, що він зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 000019.

Доказів того, що вказаний державний акт на момент розгляду справи в установленому порядку визнаний недійсним чи скасований матеріали даної справи не містять.

Статус Карпатського НПП, як об`єкта природно-заповідного фонду загальнодержавного значення підтверджується постановою Ради Міністрів УРСР №376 від 03.06.1980 року про його створення та Положенням про Карпатський національний природний парк, затвердженим наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України №99 від 31.08.2020 року.

Відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.4, 2.1 Положення «Про Карпатський національний природний парк» Карпатський НПП є територією природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, бюджетною, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою і входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання, є юридичною особою, має самостійний баланс і утримується за рахунок коштів державного бюджету. Парк віднесено до сфери управління Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів в Україні.

Парк створено з метою збереження типових природних комплексів Чорногори та Горган, організації туризму, а також проведення наукових досліджень і пропаганди знань по охороні природи.

Основними завданнями діяльності Карпатського НПП є: -збереження та відтворення цінних природних та історико- культурних комплексів і об`єктів на його території, зокрема видів тваринного і рослинного світу та природних оселищ, занесених до Червоної книги України та міжнародних Червоних списків; -створення умов для організованого туризму, відпочинку та інших видів рекреаційної діяльності в природних умовах з додержанням режиму охорони заповідних природних комплексів та об`єктів парку;-організація та здійснення науково-дослідних робіт, у тому числі з вивчення природних комплексів та їх змін в умовах рекреаційного використання, розроблення та впровадження наукових рекомендацій з питань охорони навколишнього природного середовища, відтворення окремих видів флори та фауни, відновлення порушених екосистем, управління та ефективного використання природних ресурсів, організації та проведення моніторингу ландшафтного та біологічного різноманіття; -проведення екологічної освітньо-виховної роботи.

Згідно п.1.7 Положення відповідно до матеріалів Проекту організації території, загальна площа парку складає 50495 га, в тому числі 38322 га земель, які передано парку у постійне користування та 12173 га земель, що включені до його складу без вилучення у землекористувачів.

Дослідженими судом доказами, зокрема висновком проведеної у кримінальному провадженні №00000345 від 30.03.2021 року судової земельно-технічної експертизи №1605/2585-2601/21-28 від 29.12.2021 року, даними Геодезичного журналу окружної межі Карпатського НПП, планшетом №1 Яблуницького лісництва, матеріалами таксаційного опису кварталу №3, виділ 45 Яблуницького лісництва, які є складовими проекту організації території об`єкта природно-заповідного фонду, повністю підтверджується той факт, що передана у власність ОСОБА_1 земельна ділянка площею 0,5827 га, у с. Яблуниця, якій був присвоєний кадстровий номер :22:001:0024, на момент набуття її у приватну власність знаходилась у кварталі № НОМЕР_1 , виділ НОМЕР_2 Яблуницького лісництва Карпатського НПП та належала до категорії земель природно-заповідного фонду, а утворені в результаті її поділу дев`ять земельних ділянок із кадстровими номерами :22:001:0036, :22:001:0037, :22:001:0038, :22:001:0039, :22:001:0040, :22:001:0041, :22:001:0042, :22:001:0043, :22:001:0044, набуті у власність ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу від 19.02.2021 року, всією своєю площею накладаються на земельні ділянки, які відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ІФ №002770 від 29.12.2001 року перебувають у постійному користуванні Карпатського НПП.

Зазначений висновок експерта містить інформацію щодо предмета доказування у даній справі, не викликає сумнівів у суду у своїй достовірності та є належним та допустимим доказом.

Як встановлено в ході розгляду справи, відповідне рішення про зміну меж, площ, категорій земель чи скасування статусу Карпатського НПП відповідно до діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства не приймалося.

Доказів вилучення зі складу парку земельних ділянок площею 1057,3338 га на виконання Указу Президента України №215/2010 від 23.02.2010 року в тому числі будь-яких ділянок на парку на території села Яблуниця суду не надано, а представник парку у ході розгляду справи підтвердила, що зазначений Указ на момент розгляду справи не виконано.

Набута ОСОБА_1 у власність земельна ділянка площею 0,5827 га у порядку визначеному ст.ст.149-150 ЗК України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України чи за рішенням органу місцевого самоврядування, погодженим із Верховною Радою України, в постійного землекористувача не вилучалася.

Оскільки на момент передачі її у приватну власність спірна земельна ділянка належала до земель державної власності, наданих у постійне користування, Яблуницька сільська рада не була наділена відповідними повноваженнями щодо зміни її цільового призначення та передачі у приватну власність без вилучення в установленому порядку у постійного землекористувача і такого рішення зазначений орган місцевого самоврядування не приймав, так як прізвище відповідачки відсутнє у переліку осіб, яким надано чи передано у приватну власність земельні ділянки відповідної площі на території с. Яблуниця на підставі рішення Яблуницької сільської ради №58 від 10.12.2002 року, що зазначене як підстава видачі ОСОБА_1 . Державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ №183384 від 19.12.2002 року.

Відсутність належної правової підстави для набуття зазначеної земельної ділянки у приватну власність первісної набувачки свідчить про те, що право власності держави на вказану ділянку не припинилося і до ОСОБА_1 в установленому порядку не перейшло, а отже остання не була наділена належними повноваженнями щодо подальшого поділу цієї ділянки та відчуження новоутворених дев`яти земельних ділянок на користь ОСОБА_2 шляхом укладення договорів купівлі-продажу.

Відповідачами в ході судового розгляду не надано жодних доказів на спростування факту незаконності набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,5728 га із кадастровим номером :22:001:0024, а також належних та допустимих доказів на підтвердження того, що зазначена ділянка чи утворені в результаті її поділу земельні ділянки із кадастровими номерами :22:001:0036, :22:001:0037, :22:001:0038, :22:001:0039, :22:001:0040, :22:001:0041, :22:001:0042, :22:001:0043, :22:001:0044 не входять до складу території Карпатського НПП.

Посилання представника відповідачки ОСОБА_2 на те, що зазначені ділянки відмежовані дорогою та річкою та не утворюють єдиного масиву із іншими землями Карпатського НПП, як і долучені висновки земельно-технічних експертиз про відповідність площі, конфігурації та меж цих ділянок правовстановлюючим документам не спростовують їх належність до земель природно-заповідного фонду, які перебували та продовжують перебувати у постійному користуванні Карпатського НПП.

З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку, що дослідженими судом належними та достатніми доказами повністю підтверджується факт належності земельних ділянок загальною площею 0,5728 га до земель природно-заповідного фонду, які входять до складу території Карпатського НПП(Яблуницьке лісництво), що є об`єктом природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, та перебувають у постійному користуванні парку відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ІФ №002770 від 29.12.2001 року, що є чинним.

Нерозроблення уповноваженим органом проєкту землеустрою щодо земельної ділянки, на якій знаходиться Карпатський НПП та невнесення до Державного земельного кадастру меж такої земельної ділянки із зазначенням обмежень щодо режиму її використання, на момент виникнення спірних правовідносин, не свідчить про відсутність таких обмежень і можливість перебування спірних ділянок у приватній власності із цільовим призначенням-для ведення особистого селянського господарства.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 31.07.2019 року у справі №813/4701/16 вказав, що правовий режим відповідної земельної ділянки пов`язаний із фактом знаходження на ній об`єкта, який охороняється законом та має особливий статус.

Щодо обраного способу захисту порушеного права суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України).

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частинами 1,2 ст.152 ЗК України визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник або землекористувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Негаторний позов - це позов власника, який є володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

У постанові від 23.11.2021 року у справі №359/3373/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно підтверджує фактичне володіння ним. Тобто суб`єкт, за яким зареєстроване право власності, визнається фактичним володільцем нерухомого майна. У випадку незаконного, без відповідної правової підстави заволодіння таким майном, право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі - власникові.

У постанові від 20.06.2023 року у справі №554/10517/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що «зайняття земельної ділянки природно-заповідного фонду з порушенням ЗК України та Закону №2456-XII потрібно розглядати як порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, що не пов`язане з позбавленням власника володіння відповідною земельною ділянкою, навіть якщо інша особа зареєструвала її право приватної власності на цю ділянку. У цих випадках слід усувати перешкоди у користуванні відповідною земельною ділянкою (стаття 391 ЦК України) шляхом її повернення власникові, а не витребовувати із незаконного володіння останнього набувача (статті 387, 388 ЦК України). За таких умов, ефективним способом судового захисту щодо повернення земельної ділянки природно-заповідного фонду власнику є негаторний, а не віндикаційний позов».

Із урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги встановлений судом факт незаконності набуття ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 0,5827 га для ведення особистого селянського господарства у с. Яблуниця за відсутності належної для цього правової підстави, у зв`язку із чим право власності держави на цю ділянку не припинилось, що в свою чергу вказує на відсутність у відповідачки належних повноважень щодо розпорядження спірною ділянкою шляхом її реалізації на підставі договорів купівлі-продажу на користь кінцевої набувачки, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог прокурора про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками із кадастровими номерами :22:001:0036, :22:001:0037, :22:001:0038, :22:001:0039, :22:001:0040, :22:001:0041, :22:001:0042, :22:001:0043, :22:001:0044, що утворилися внаслідок поділу вказаної ділянки та розташовані на території Карпатського НПП у кварталі № НОМЕР_1 , виділ № НОМЕР_2 Яблуницького лісництва, шляхом зобов`язання кінцевого набувача ОСОБА_2 повернути їх на користь держави в особі Івано-Франківської ОДА та Карпатського НПП, оскільки формування таких ділянок на території Карпатського НПП проведено з порушенням положень статей 51-54 ЗУ «Про природно-заповідний фонд».

При цьому суд враховує те, що вимога прокурора про повернення спірних ділянок на користь держави в особі постійного землекористувача стосується їх повернення не у розпорядження Карпатського НПП, як юридичної особи, а виключно до складу земель парку, як об`єкта природно-заповідного фонду, тобто направлена на захист інтересів саме держави.

Також суд приймає до уваги те, що задоволення вимоги прокурора про повернення спірних земельних ділянок у державну власність не є правовою підставою для внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення права власності на вказані ділянки за відповідачкою ОСОБА_2 , а тому заявлені прокурором вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірні земельні ділянки відповідають ефективному способу захисту порушених прав держави, а відтак підлягають до задоволення.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 11.10.2023 року у справі №734/1560/20.

Щодо пропорційності втручання у право особи на мирне володіння майном та співвідношення такого втручання із суспільними інтересами суд зазначає наступне.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини положення стаття 1 Першого протоколу містить три правила: перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друге - стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання правомірним втручання у право на мирне володіння майном; третє - визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Зазначені правила не застосовуються окремо, вони мають тлумачитися у світлі загального принципу першого правила, але друге та третє стосуються трьох найважливіших суверенних повноважень держави: права вилучати власність у суспільних інтересах, регулювати використання власності та встановлювати систему оподаткування. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало заходів втручання у право мирного володіння майном.

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право мирного володіння майном.

Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа - добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

При цьому стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого держава користується значною свободою (полем) розсуду. Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Крім цього, вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес».

Конституція України (статті 13, 14) визначає, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За правилами статей 4,5 ЗК України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до абзацу третього преамбули до Закону №2456-XII природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною. Тому на землях природоохоронного та історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням(частина третя статті 7 цього Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Прийняття рішення про передачу у приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі, відповідно, державної чи комунальної власності. В цьому контексті у сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).

Отже, правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає.

Земля є унікальним обмеженим природним і базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства. Отже, розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності та добросовісності, які є одними із фундаментальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 року у справі №688/2908/16-ц (пункти 75-76), від 20.07.2020 року у справі №923/196/20 (пункт 39), від 14.12.2022 року у справі №477/2330/18(пункт 132)).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що у спорах стосовно земель, які перебувають під посиленою правовою охороною держави (зокрема земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення), остання, втручаючись у право мирного володіння відповідними земельними ділянками з боку приватних осіб, може захищати загальні інтереси у безпечному довкіллі, непогіршенні екологічної ситуації, у використанні власності не на шкоду людині та суспільству (частина третя статті 13, частина сьома статті 41, частина перша статті 50 Конституції України, частина третя статті 1 ЗК України). Ці інтереси реалізуються, зокрема, через цільовий характер використання земельних ділянок (статті 18, 19, пункти «а» і «б» частини першої статті 91, пункти «а» і «б» частини першої статті 96 ЗК України), які набуваються лише згідно із законом (стаття 14 Конституції України) (див. постанови від 07.11.2018 року у справі №488/5027/14-ц (пункт 127), від 07.11.2018 року у справі №488/6211/14-ц (пункт 90), від 14.11.2018 року №183/1617/16 (пункт 148), від 29.05.2019 року у справі №367/2022/15-ц (пункт 53), від 12.06.2019 року у справі №487/10128/14-ц (пункт 117), від 28.09.2022 року у справі №483/448/20 (пункт 9.75)).

Як вже було зазначено, фізичні особи можуть володіти земельними ділянками природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, але виключно у разі, якщо вони ними володіли на час створення об`єкта природно-заповідного фонду.

При цьому набуття права приватної власності на землі, які вже віднесені до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, положеннями ЗК України, Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та інших нормативно-правових актів України заборонено.

Повернення у державну власність земельної ділянки, яка знаходиться під об`єктами природно-заповідного фонду, незаконно відчуженої фізичній особі органом місцевого самоврядування, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоб таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки - належністю її до земель природно-заповідного фонду.

Таким чином, повернення Карпатському НПП спірних земельних ділянок переслідує легітимну мету контролю за використанням відповідного майна згідно із загальними інтересами, щоб таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом цієї ділянки.

Дотримання встановлених законодавчих заборон щодо обігу таких ділянок є необхідною умовою їх використання з тією метою, щоби попередити завдання шкоди загалом навколишньому природному середовищу і зокрема частині світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною, і конкретному об`єкту природно-заповідного фонду, оскільки надання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Карпатського НПП суперечить як статусу відповідного об`єкта природно-заповідного фонду, так і законодавчим обмеженням на ведення особистого селянського господарства на відповідних землях.

Будь-які приписи, зокрема і приписи Конвенції, необхідно застосовувати з урахуванням обставин кожної конкретної справи, оцінюючи поведінку обох сторін спору, а не лише органів державної влади та місцевого самоврядування.

Право позивача повернути земельні ділянки, які знаходяться на території природно-заповідного фонду, з огляду на доведену незаконність і безпідставність їх передання у власність фізичної особи, передбачене у чинному законодавстві України, приписи якого та практика їхнього застосування щодо повернення таких ділянок є доступними, чіткими та передбачуваними.

Тому за змістом наведених вище приписів, які характеризуються належною якістю як властивістю, що є умовою забезпечення юридичної визначеності у правовідносинах, як первісна набувачка так і кінцевий власник знали чи повинні були знати про неможливість всупереч закону передання й отримання у приватну власність земельних ділянок на території національного природного парку для вищевказаної мети.

Суд вважає, що в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих природних ознак спірних земельних ділянок, проявивши розумну обачність відповідачі могли і повинні були знати про те, що ці ділянки належать до земель природно-заповідного фонду та розташовані у межах Карпатського НПП, який був створений задовго до передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки загальною площею 0,5827 га на території с. Яблуниця.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 року у справі №200/606/18 вказала, що не може вважатися добросовісною особа, яка знала чи мала знати про набуття нею майна всупереч закону.

З огляду на характер спірних правовідносин, установлені судом обставини, зокрема те, що спірні земельні ділянки відносяться до категорії особливо цінних земель природно-заповідного фонду, які перебувають у власності держави та вибули з володіння постійного землекористувача поза його волею без їх попереднього вилучення в установленому порядку та за відсутності відповідного рішення уповноваженого органу, суд не вбачає невідповідності заходу втручання в право власності кінцевої набувачки ОСОБА_2 критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ.

У даному випадку втручання держави у право мирного володіння відповідачкою земельними ділянками для ведення особистого селянського господарства на території об`єкта природно-заповідного фонду відповідає легітимній меті контролю за використанням цих ділянок за цільовим призначенням задля гарантування безпечності довкілля, непогіршення екологічної ситуації, забезпечення правомірного, раціонального й ефективного користування земельними ділянками у межах Карпатського НПП, згідно із загальними інтересами, які переважають приватний інтерес кінцевого набувача у збереженні нею контролю за цими ділянками і такий захід втручання у відповідне право не порушує принцип пропорційності.

При цьому, суд враховує те, що жодних доказів щодо наявності на спірних земельних ділянках житлової забудови чи іншого нерухомого майна відповідачкою суду не надано.

Окрім цього, ОСОБА_2 не позбавлена можливості відновити свої права на підставі ч.1 ст.661 ЦК України, пред`явивши вимогу до особи, в якої вона придбала спірні ділянки, про відшкодування збитків.

Щодо повноважень прокурора на представництво інтересів держави у даній справі суд зазначає наступне.

Частиною другою ст.2 ЦК України передбачено, що одним із учасників цивільних правовідносин є держава, яка згідно зі статтями 167, 170 цього Кодексу набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Відповідно до п.3 ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Положеннями ч.4 ст.56 ЦПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

З наведеного можна виснувати, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Останній не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може та бажає захищати інтереси держави. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1-3 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»).

При цьому, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотримати порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва у позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі нема, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18).

Отже у кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд - перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Суд зобов`язаний дослідити чи знав відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 року за №3-рп/99 «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор або його заступник у кожному випадку самостійно визначає в чому саме полягає порушення інтересів держави в конкретних правовідносинах, які підлягають вирішенню в судовому порядку. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та ін.) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності України, гарантування її державної, економічної, безпеки, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, тощо.

Згідно із правовою позицією, викладеною у постанові Верхового Суду від 08.02.2019 року у справі №915/20/18, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там,де це дійсно потрібно.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №806/1000/17, від 19.09.2019 року у справі №815/724/15, від 17.10.2019 року у справі №569/4123/16-а.

Конституційний Суд України у рішенні від 08.04.1999 року за №3-рп/99 також вказав, що поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6,7,13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Звертаючись до суду прокурор зазначив, що пред`явлення вказаного позову обумовлене необхідністю захисту інтересів держави порушення яких полягає у незаконному переданні у приватну власність земельної ділянки, що відноситься до категорії особливо цінних земель природно-заповідного призначення, які перебувають у державній власності та відповідно до вимог ст.ст.149,150 ЗК України мають особливий, захищений державою статус та порядок використання, перебувають під посиленою правовою охороною держави, а їх протиправне надання у приватну власність завдає значної шкоди державним інтересам, а також невиконанням органами, які відповідно до чинного законодавства наділені повноваженнями щодо володіння, користування та розпорядження зазначеними земельними ділянками.

Вказаний позов подано в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України як головного органу у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, який у відповідності до ст.11 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» є спеціально уповноваженим органом державного управління в галузі організації, охорони та використання об`єктів природно-заповідного фонду, Івано-Франківської ОДА, як органу виконавчої влади, уповноваженого на розпорядження земельними ділянками державної власності природно-заповідного призначення відповідно до вимог ст.84, ч.2 ст.117, ч.5 ст.122, п. 24 Перехідні положення ЗК України, ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та Карпатського НПП як постійного землекористувача.

Оскільки зазначеними юридичними особами з моменту отримання повідомлення прокурора про встановлений факт незаконного вибуття із державної власності та передачу у приватну власність земельної ділянки природно-заповідного призначення загальною площею 0,5827 га не вжито жодних заходів щодо повернення спірного майна у власність держави, то у прокурора наявні підстави для звернення в інтересах держави із вказаним позовом.

Крім того, у відповідь на повідомлення Івано-Франківської обласної прокуратури про виявлені порушення інтересів держави при передачі спірної земельної ділянки у приватну власність та наявність підстав для звернення прокурора до суду із відповідним позовом в інтересах держави, Міндовкілля, Івано-Франківська ОДА та Карпатський НПП повідомили про відсутність наміру самостійно вживати заходи спрямовані, на повернення у державну власність земельної ділянки природно-заповідного фонду та не заперечили щодо представництва прокурором інтересів держави у даній справі.

У ході судового розгляду даної справи ухвалою суду від 15.03.2024 року позов прокурора у даній справі в інтересах Карпатського НПП був залишений без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України прокурор зазначив, що Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та Положення про Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України є спеціально уповноваженим органом державного управління в галузі організації, охорони та використання природно-заповідного фонду у сфері управління якого перебуває Карпатський НПП.

Підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Івано-Франківської ОДА обґрунтовуються положеннями ч.2 ст.84, ч.5 ст.122 ЗК України, ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», відповідно до яких право державної власності на землю набувається та реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування для всіх потреб та положеннями ч.2 ст.117 ЗК України, п.24 «Перехідні положення» ЗК України, відповідно до яких до земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність належать земельні дліняки, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств, установ, організацій.

Отже, прокурор виконав вимоги процесуального закону, визначив, у чому, на його думку, полягає порушення інтересів держави, обґрунтував необхідність їхнього захисту, а також зазначив органи, які, хоч і уповноважені державою здійснювати такий захист, але у спірних правовідносинах відповідних заходів не вживали .

Враховуючи те, що Міндовкілля та Івано-Франківська ОДА з моменту встановлення факту незаконного вилучення з постійного користування Карпатського НПП земельної ділянки загальною площею 0,5827 га та передачі її у приватну власність не вжито жодних заходів щодо повернення спірного майна у державну власність, суд приходить до переконання про наявність у Івано-Франківської обласної прокуратури достатніх підстав для пред`явлення даного позову в інтересах держави, про що прокурором в установленому законом порядку перед зверненням до суду повідомлено уповноважені органи держави та постійного землекористувача.

Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто рішення суду може грунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом-ч. 6 ст.81 ЦПК України.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Із урахуванням вищенаведеного, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що позов першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міндовкілля, Івано-Франківської ОДА слід задовольнити у повному обсязі, скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки із кадастровими номерами :22:001:0036, площею 0,1143 га, :22:001:0037 площею 0,04 га, :22:001:0038 площею 0,04 га, :22:001:0039 площею 0,04 га, :22:001:0040 площею 0,1143 га, :22:001:0041 площею 0,04 га, :22:001:0042 площею 0,04 га, :22:001:0043 площею 0,1142 га, :22:001:0044 площею 0,04 га, що розташовані по АДРЕСА_1 та усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською ОДА права користування та розпорядження зазначеними ділянками, зобов`язавши ОСОБА_2 повернути на користь держави.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_2 слід стягнути на користь Івано-Франківської обласної прокуратури сплачений судовий збір у розмірі 81315,39 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 158, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Івано-Франківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів Карпатського національного природного парку, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом їх повернення з чужого незаконного володіння у державну власність та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав задовольнити.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56718459 від 19.02.2021 року про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1143 га, кадастровий номер :22:001:0036, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, номер запису про право власності: 40645792.

Усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0036, площею 0,1143 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути дану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56718743 від 19.02.2021 року про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,04 га, кадастровий номер :22:001:0037, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, номер запису про право власності: 40646041.

Усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0037, площею 0,04 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути дану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56718934 від 19.02.2021 року про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,04 га, кадастровий номер :22:001:0038, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, номер запису про право власності: 40646235.

Усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0038, площею 0,04 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути дану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56719121 від 19.02.2021 року про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,04 га, кадастровий номер :22:001:0039, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, номер запису про право власності: 40646410.

Усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0039, площею 0,04 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути дану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56719269 від 19.02.2021 року про реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1142 га, кадастровий номер :22:001:0040, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, номер запису про право власності: 40646536.

Усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0040, площею 0,1142 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути дану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56719412 від 19.02.2021 року про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,04 га, кадастровий номер :22:001:0041, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, номер запису про право власності: 40646666.

Усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0041, площею 0,04 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути дану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56719551 від 19.02.2021 року про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,04 га, кадастровий номер :22:001:0042, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, номер запису про право власності: 40646782.

Усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0042, площею 0,04 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути дану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56719631 від 19.02.2021 року про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1142 га, кадастровий номер :22:001:0043, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, номер запису про право власності: 40646855.

Усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0043, площею 0,1142 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути дану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56719702 від 19.02.2021 року про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,04 га, кадастровий номер :22:001:0044, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, номер запису про право власності: 40646924.

Усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :22:001:0044, площею 0,04 га, яка розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути дану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Івано-Франківської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 81315(вісімдесят одна тисяча триста п`ятнадцять) гривень 39 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Перший заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури, місцезнаходження: 76015, вул. Грюнвальдська, 11 м. Івано-Франківськ Івано-Франківська область, .

Позивач: Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, місцезнаходження: 03035, вул. Митрополита Василя Липківського, 35 м. Київ, .

Позивач: Івано-Франківська обласна державна адміністрація, місцезнаходження: 76004, вул. М. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, .

Відповідач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Третя особа: Карпатський національний природний парк, місцезнаходження: 78501, вул. В. Стуса, 6 м. Яремче Івано-Франківська область, .

Третя особа: Поляницька сільська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: 78593, вул. Карпатська, 1 с. Поляниця, Надвірнянський район Івано-Франківська область, .

Повне судове рішення складено 06 лютого 2025 року.

Головуючий суддя: Тетяна ВАВРІЙЧУК