"27" лютого 2025 р.
Справа № 642/67/25
Провадження № 2/642/461/25
27 лютого 2025 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Гладкої О.В.,
за участю секретаря судових засідань - Падалка Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
09.01.2025 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова 19.08.2016. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач має задовільний дохід, здоровий, не є інвалідом, має в другому шлюбі неповнолітню дитину. Вважає, що відповідач має можливість допомагати утримувати дитину.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 22.01.2025 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
До судового засідання позивач та її представник адвокат Борисова І.М. не з`явилися, представник позивача надала заяву, відповідно до якої просила позов задовольнити та розглядати справу без участі позивача та представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації місця проживання. Клопотання про відкладення справи та відзив до суду не надходили.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував представник позивача.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд не здійснював.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 знаходились у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2007 року.
У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьком дитини відповідно до свідоцтва є ОСОБА_2 .
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.08.2016 року шлюб між сторонами був розірваний.

Позивач 04.12.2021 року у Дергачівському відділі державної реєстрації актів міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини - « ОСОБА_6 ».

З акту депутата Солоницівської селищної ради Д.М.Ткача від 17.01.2025 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за місцем реєстрації вітчима ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , з 2020 року по теперішній час.

Відповідно до матеріалів справи судовим наказом Ленінського районного суду м. Харкова від 25.04.2024 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) боржника щомісячно з дня подачі заяви про видачу судового наказу - 23.04.2024 до досягнення дитиною повноліття, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

ОСОБА_2 подав до суду заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, просив скасувати судовий наказ. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 07.08.2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами було відмовлено. Постановою Харківського апеляційного суду від 24.12.2024 ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 07.08.2024 скасовано. Заяву ОСОБА_2 про перегляд судового наказу від 25.04.2024 про стягнення аліментів по справі № 642/2139/24 за нововиявленими обставинами задоволено. Судовий наказ Ленінського районного суду м. Харкова від 25.04.2024 у справі №642/2139/24 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) боржника щомісячно скасовано. У задоволенні заяви ОСОБА_7 про видачу судового наказу відмовлено. Роз`яснено ОСОБА_1 її право звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи вищевказане рішення апеляційного суду, позивач реалізувала своє право та звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України визначаються обставини, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Суд зазначає, що факт народження ще однієї дитини в іншому шлюбі сам по собі не свідчить про погіршення матеріального стану відповідача. Відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61- 1031св21), згідно до якої факт народження у платника аліментів дитини у іншому шлюбі, без належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 зазначається, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Адже позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20.

Враховуючи надані позивачем докази, а також враховуючи, що відповідач не скористався своїми правами, наданими цивільним процесуальним законодавством, зокрема, не надав відзив на позовну заяву, а також від відповідача не надійшло жодних заяв, клопотань та заперечень щодо позовних вимог, доказів, які б підтверджували стан здоров`я чи матеріальне становище, наявності непрацездатних членів родини та інших обставин, які можуть вплинути на визначення розміру аліментів, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимогта вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись 4, 5, 10, 12, 13, 77, 81, 82, 131, 141, 247, 263-265, 280-282, 354, 430 ЦПК України, ст. 180-184, 192 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09.01.2025 року і до досягнення повнолітнього вікудитини.

Рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Гладка