№ 207/6795/24
№ 2/207/555/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бушанської О.В.

при секретарі Сердюк В.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу

за позовом ОСОБА_1 , м.Кам`янське, Дніпропетровська область

до ОСОБА_2 , м.Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення трьох років

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду за позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення трьох років, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку; стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що сторони сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюби сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після народження дитини сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, донька залишилась проживати з позивачкою. На підставі судового наказу з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки. Позивачка потребує матеріальну допомогу відповідача, так як не має можливості працювати та утримувати себе, оскільки здійснює догляд за маленькою донькою. Матеріальну допомогу на утримання позивачки, як дружини, з якою проживає дитина до досягнення трьох років, відповідач у добровільному порядку не надає, проте за станом здоров`я та матеріальним станом має змогу надавати таку допомогу.

Ухвалою суду від 25.12.2024 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 14.01.2025 на 13:00 годин.

Ухвалою суду від 14.01.2025 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі; розгляд справи відкладено до 11.02.2025 до 10:00 годин.

Ухвалою суду від 11.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі; розгляд справи відкладено на 27.02.2025 на 13:20 годин.

27.02.2025 відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Присутня у судовому засіданні позивач не заперечувала про розгляду справи за відсутністю відповідача.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, а його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 08.07.2023 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який був зареєстрований Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №216.

Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області винесено судовий наказ №207/7051/22 від 17.01.2024, яким з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Малолітня ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

За приписами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1,2 ст.75 СК УКраїни встановлено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

У разі визначення розміру аліментів одному із подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу ) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.80 СК України).

Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч.2 ст.84 СК України).

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.84 СК України).

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині незалежно від цієї обставини.

За приписами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідач є батьком малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із позивачем; позивач не працює та потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка - батька дитини, що, в свою чергу є його обов`язком відповідно до ст.84 СК України; відповідачем не надано суду доказів неможливості надання матеріальної допомоги на утримання позивачки та доказів відсутності у нього заробітку через наявність об`єктивних поважних причин, як наприклад стан здоров`я тощо, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).

Відповідно до положень ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

За приписами ч.1 ст.191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову.

Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах стягнення суми платежу за один місяць.

Щодо вимоги позивача про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне.

Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн позивачем надано: договір №47 від 19.12.2024 про надання правничих послуг; акт приймання виконаних робіт від 19.12.2024; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.

При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, пропорційності розміру задоволених вимог, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Суд також враховує, що позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України "Про судовий збір", а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 353, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення трьох років - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання дружини - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 24.12.2024 та до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В.Бушанська