Справа № 277/40/25
Номер рядка звіту 17
"24" лютого 2025 р. с-ще Ємільчине
Ємільчинський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді Заполовського В.В.
за участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, відповідно до вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
Представник ТОВ «Споживчий центр» Шабатин Н.А. звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №12.10.2023-010000673 від 12.10.2023 року у розмірі 9269,85 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 17.08.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) №17.08.2023-100000279. Відповідно до його умов ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 4500,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 17.08.2023 року, строком на 70 днів. Процентна ставка встановлена у розмірі 1,3% за 1 день, розмір комісії, яка пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту.
В подальшому даний кредитний договір було переоформлено шляхом укладання 12.10.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредитного договору (оферти) №12.10.2023-010000673. Внаслідок такого правочину правовідносини між кредитодавцем та позичальником, у тому числі розмір процентів та період їх нарахування, визначаються умовами останнього кредитного договору.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість станом на 20.12.2023 року у розмірі 9269,85 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500,00 грн., процентам в розмірі 4094,85 грн. та комісії в розмірі 675,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
Представник позивача до суду не з`явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр», а також вказував, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до вимог ст.ст.280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17.08.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір №17.08.2023-100000279, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти).
Відповідно до його умов ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачеві кредит у розмірі 8000,00 грн., строком на 70 днів, процентна ставка 1,3% за один день користування кредитом, комісія 15% від суми кредиту 1200,00 грн. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику: 4441-11ХХ-ХХХХ-3590. (а.с. 44-47).
Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією заявки на укладення кредитного договору від 17.08.2023 року та копією Підтвердження укладення кредитного договору, які містять електронний підпис відповідача, який здійснений за допомогою одноразового ідентифікатора.
12.10.2023 року, шляхом підписання за допомогою одноразового ідентифікатора Заявки, що є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір №21.10.2023-010000673. Згідно умов договору сума кредиту становить 4500,00 грн., строк на який надається кредит: 70 днів з дати надання, процентна ставка 1,3% за один день користування кредитом, комісія 15% від суми кредиту 675,00 грн. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику: 4441-11ХХ-ХХХХ-3590. (а.с.24-27).
Як вбачається із підтвердження укладання кредитного договору позичальник ОСОБА_1 просив зарахувати вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 4500,00 грн. за кредитним договором №12.10.2023-010000673 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 8000,00 грн. за кредитним договором №17.08.2023-100000279 від 17.08.2023 року. Кредитор погодився на вказане зарахування рівних зустрічних однорідних вимог шляхом припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Зобов`язання кредитора з видачі кредиту за кредитним договором №12.10.2023-010000673 та зобов`язання позичальника з повернення суми кредиту за кредитним договором №17.08.2023-100000279 від 17.08.2023 року вважаються виконаними в момент припинення попередніх зобов`язань в обліку кредитора. (а.с. 28).
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Оскільки, у наявних в матеріалах справи копій заявки відповідача та підтвердження кредитного договору наявні всі істотні умови кредитного договору, зокрема сума кредиту, строк користування кредитом, процентна ставка за користування кредитом, графік платежів, вказана заявка підписана електронним підписом відповідача, суд вважає, що наявні підстави вважати, що відповідач підписав кредитний договір та був проінформований про всі істотні умови кредитного договору.
Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №12.10.2023-010000673 від 12.10.2023 року, заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору складає 4500,00 грн. основний борг; 4094,85 грн. проценти; 675,00 грн. - комісія. (а.с. 55).
У відповідності до вимог ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно із ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч.ч.1, 5-6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідач в судове засідання не з`явився та відповідно до ст.81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору.
Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від ТОВ «Споживчий центр» грошових коштів не повернув, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 9269,85 гривень.
За таких обставин, позов ТОВ «Споживчий центр» є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,20 грн.
На підставі ст.ст.11, 212, 509, 525, 526, 530, 610, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів відповідачем не подано заяву про перегляд заочного рішення або позивачем апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області.

Суддя: В. В. Заполовський