Справа № 752/856/24
Провадження № 2/752/858/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Овдій-Барандич В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про участь у вихованні дитини, -

присутні:

позивач: не з`явився

представник позивача: Єфремов Є.О. - адвокат (ордер серії АА №1447480 від 23.05.2024р.)

відповідач: ОСОБА_2

представник відповідача: Галич А.С. - адвокат (ордер серії АА №1435893 від 24.04.2024р.)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про участь у вихованні дитини та просить визначити йому наступний порядок та спосіб участі у вихованні дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом:

- побачень (зустрічей) із сином ОСОБА_3 з урахуванням стану здоров`я дитини з 11 години суботи до 17 години неділі першого та третього тижня кожного місяця без присутності матері ОСОБА_2 , а також в інший час за домовленістю із матір`ю дитини, та зобов`язанням доставити дитини до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця;

- у разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу погоджену батьками дату, враховуючи інтереси дитини, його стан здоров`я та потреби в повноцінному розвитку відповідно до віку дитини;

- спілкування із сином засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку без обмежень та по бажанню дитини без присутності матері;

- відвідування сина під час культурних, лікувальних, спортивних, навчальних, виховних заходів різного напрямку в будь-яких закладах;

- під час осінніх, зимових та весняних канікул може одноразово щонайменше на 3 календарні дні підряд забирати ОСОБА_3 , з урахуванням стану його здоров`я, з місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, до місця свого проживання/перебування з ночівлею, з дотриманням режиму дня, вікових особливостей дитини, та зобов`язаний доставити її до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця по закінченню цих трьох календарних днів, якщо між ними взаємно не узгоджено інші дату та час;

- під час літніх канікул може щомісяця забирати ОСОБА_3 , починаючи з першого числа кожного місяця, протягом літніх канікул, з урахуванням стану його здоров`я, з місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, до місця свого проживання/перебування з ночівлею, з дотриманням режиму дня та вікових особливостей дитини, та зобов`язаний доставити її до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, по закінченню цього строку, якщо між ними взаємно не узгоджено інші дату та час;

- щороку у дні народження батька та дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 14 до 18 години без присутності матері ОСОБА_2 у громадських місцях, розташованих у населеному пункті, в якому проживає дитини, а також в інший час за домовленістю із матір`ю дитини, та зобов`язаний доставити дитину до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця;

- кожний непарний рік: Новий рік 01 січня, Різдво Христове 25 грудня, Пасха (Великдень), День праці 01 травня, День Конституції України 28 червня, День незалежності України 24 серпня, День захисників і захисниць України 01 жовтня з 15 до 19 години у громадських місцях, розташованих у населеному пункті, в якому проживає дитина, а також в іншій час за домовленістю із матір`ю дитини, та зобов`язаний доставити дитину до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця;

- спільний відпочинок з дитиною в інші дня батьки вирішують самостійно між собою, враховуючи рівність їх прав та обов`язків, а також виходячи з найкращих інтересів дитини та кількості проведеного часу з дитиною кожного з батьків;

- зустрічі та побачення проводити із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини.

В обгрунтування позову зазначено, що позивач та відповідач з 16.02.2017р. по 13.10.2022р. перебували у шлюбі, в якому народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що із сином у нього були гарні стосунки, позивач забезпечував сім`ю усім необхідним, продовольством, одягом, технікою, гаджетами, відпочинком, була належна можливість для розвитку та виховання дитини. У 2021 році між сторонами погіршилися стосунки та в подальшому рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 13.10.2022р. шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка на дає позивачу спільну дитини для побачень та можливості її виховання в тому обсязі, як того вимагають норми Сімейного кодексу України. Позивач вважає, що дитина знаходиться під моральним тиском з боку відповідачки, її родичів та знайомих, які відмовляють сина в його бажанні спілкуватися з батьком. Відповідачка заблокувала можливість дзвонити сину, щоб дізнатись, як у нього справи. Востаннє телефоном позивач спілкувався з сином 06.08.2023р., а бачився 29.07.2023р. Відвідувати дитину у школі позивач позбавлений можливості, оскільки відповідачка свідомо приховує, в якій школі навчається дитина. Позивач вважає, що визначення порядку побачення, виховання,

навчання дитини не буде перешкоджати нормальному вихованню дитини, а навпаки дитина буде розвиватись, навчатись, виховуватись краще. Позивач повідомляє, що наразі працює в Міністерстві оборони України на посаді головного спеціаліста відділу взаємодії з органами державної влади. До адміністративної чи кримінальної відповідальності на притягувався, засудженим не є, в розшуку не перебуває. Проживає в помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , яке винаймає. В помешканні забезпечено належний рівень комфорту, створено необхідні умови для виховання та розвитку сина. Також має домовленості зі своєю сестрою - ОСОБА_4 , яка надаватиме свою квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . У цьому помешканні також створені належні умови. Спроби знайти спільне мирне рішення щодо участі позивача у вихованні сина не мали результату, усі ініціативи з боку позивача були марними, спроби безуспішними. При цьому відповідачка свої варіанти не пропонувала. Вказане свідчить про наявність спору між сторонами, що змусило звернутись до суду для його вирішення.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18.01.2024р. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Відповідачка направила до суду письмовий відзив на позов, у якому просить встановити позивачу порядок побачень та спосіб участі у вихованні дитини з урахуванням висновку Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та висновків, рекомендацій спеціалістів, які брали участь при розгляді питання про порядок способу участі у вихованні дитини позивачем. Відповідач вказує, що запропонований позивачем спосіб та порядок участі батька у вихованні дитини не відповідає нормам законодавства, обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини, віку дитини, ставлення дитини до батька та матері та інші обставини. Відповідач зазначає, що усі питання щодо виховання дитини вирішуються нею без участі та підтримки з боку батька. Відповідачка одноосібно піклується про сина, приділяє увагу питанням здоров`я, розвитку та виховання. За адресою спільного проживання відповідачки та сина створені усі необхідні належні умови для життя та гармонійного розвитку дитини. Після розірвання шлюбу з позивачем неодноразово ставилось питання перед позивачем відносно виконання ним своїх батьківських обов`язків зі сплати аліментів на утримання дитини. Натомість на адресу відповідача йшли погрози відібрати від неї дитину. Оскільки позивач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, питання сплати аліментів вирішилося тільки після подання позову до суду. Твердження позивача про те, що відповідачка навмисно позбавила його можливості спілкуватися із сином не відповідає дійсності, оскільки позивач з липня 2023р. жодного разу не приїжджав до сина, не виявляв бажання для спілкування з сином та надання йому допомоги. Відповідачка звертає увагу на те, що під час спільного проживання у шлюбі позивач доволі тривалий час не мав самостійного заробітку, зловживав спиртними напоями, з його боку було постійне рукоприкладство відносно відповідачка. Своєю аморальною та агресивною поведінкою позивач завдав шкоди нормальному розвитку дитини, негативно впливав на формування його особистості. Через психічний, емоційний, фізичний стан дитини після зустрічей з батьком відповідач декілька разів зверталась до

Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит». Відповідач вказує, що висловлювала до позивача прохання пройти курс у психолога по темі спілкування та поводження з малолітніми дітьми з урахуванням вікових змін до повноліття. Таке прохання було продиктоване тими обставинами, що щоразу після повернення дитини додому після спілкування з батьком дитина мала певні складнощі спілкування з матір`ю, часто засмучувався, плакав, вважає себе поганою дитиною, у вісні здригався, часто в нього не було апетиту. При розмові з дитиною з`ясувалося, що такий психоемоційний стан дитини був викликаний негативним впливом батька на нього під час зустрічей, адже позивач при спілкуванні з сином дискредитував відповідачку. Також відповідачка акцентує увагу на те, що поведінка позивача по відношенню до сина була неприйнятною як протягом подружнього життя, так і після розлучення, оскільки той завдавав фізичного та морального насилля відповідачці у присутності дитини, а також щодо непоодиноких випадків нападів і спричинення відповідачці тілесних ушкоджень у стані сильного алкогольного сп`яніння. Зараз, як вказує відповідачка, дитина знаходиться у постстресовому стані через агресивну поведінку батька по відношенню до матері, відчуває напруження, простежуються ознаки наслідків емоційного насилля.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що відсутність будь-яких реальних можливостей відповідачки юридично заперечувати право батька на запропоновану ним форму участі у вихованні сина. Звертає увагу, що у відзиві відповідачка досить частко викладає абсолютно суперечливі одна одній позиції та обставини, що свідчить про намагання перекрутити факти, висмикнути їх з контексту для створення картинки ідеальної мами та негідника батька. Також зазначає, що аліменти не сплачувались позивачем саме з вини відповідачки, оскільки остання отримала наказ про стягнення аліментів і тривалий час зберігала цей факт у таємниці від позивача. Насправді, як тільки позивачу стало відомо про існування боргу по аліментах, він одразу погасив його і нині сплачує регулярно аліменти. Позивач зазначає, що був і є самодостатнім активним членом суспільства, служив на керівних посадах у правоохоронних органах, отримав офіцерське військове звання, працював у службах безпеки різних структур. Характеристики, зазначені відповідачкою у відзиві щодо аморальності, агресивності, безпринципності, зловживання алкоголем тощо є несумісними з особою, яка займає відповідальні керівні посади в місцях служби. Тобто, вказана інформація є недостовірною і спрямована виключно на формування в суду негативного образу позивача і його такого ж впливу на дитину. Позивач ніколи не ображав сина, не погрожував йому, а при спілкуванні намагався зробити йому максимально комфортні умови, щоб дитина і надалі щиро бажала зустрічі з ним.

Від Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації надійшов Висновок від 06.11.2024р. №100-15508 про доцільність визначення ОСОБА_1 способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 02.ю12.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги,

оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, заслухавши думку учасників справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 16.02.2017р., який розірвано рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 13.10.2022р. у справі №752/5363/22, що набрало законної сили 15.11.2022р.

У шлюбі сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю ОСОБА_2 .

Статтею 153 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

З Висновку Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації від 06.11.2024р. №100-15508 вбачається, що Служба вважає за доцільне визначити способи участі батьку ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином:

- чотири вихідних на місяць з правом ночівлі у батька за згодою дитини та домовленістю з матір`ю;

- батько має право відвідування сина під час культурних, лікувальних, спортивних, навчальних, виховних заходів різного напрямку в будь-яких закладах;

- під час осінніх, зимових та весняних канікул одноразово, щонайменше на 3 (три) календарні дні підряд, за попередньою домовленістю з матір`ю (узгодженням часу та місця відпочинку) з урахуванням стану здоров`я малолітнього ОСОБА_3 та його бажання, батько забирає дитину з місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, до місця свого проживання/перебування з ночівлею, з дотриманням режиму дня та вікових особливостей дитини, та зобов`язаний доставити її до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, по закінченню цих 3 (трьох) календарних днів, якщо між ними взаємно не узгоджено інші дату та час;

- два тижні літніх канікул за попередньою домовленістю з матір`ю (узгодженням часу та місця відпочинку) з урахуванням стану здоров`я малолітнього ОСОБА_3 та його бажання, батько забирає дитину з місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, до місця свого проживання/перебування з ночівлею, з дотриманням режиму дня та вікових особливостей дитини, та зобов`язаний доставити її до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, по закінченню

цього строку, якщо між ними взаємно не узгоджено інші дату та час.

Також вказано, що спільний відпочинок з дитиною в інші дні батьки вирішують самостійно між собою, враховуючи рівність їх прав та обов`язків, а також виходячи з найкращих інтересів дитини та кількості проведеного часу з дитиною кожного з батьків.

З Висновку вбачається, що за адресою проживання матері та дитини: АДРЕСА_3 , проведено обстеження житлово-побутових умов проживання дитини та з`ясовано, що умови для проживання дитини створено належним чином. Сім`я проживає у власній трикімнатній квартирі. У квартирі дотримуються санітарно-гігієнічні норми, наявні продукти харчування в достатній кількості. Батько ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Житлом користується на підставі договору оренди житлового приміщення від 09.04.2024р. Відповідно до акта обстеження умов проживання від 09.04.2024р. кімната, в якій проживає батько, мебльована належним чином: є великий диван, шафа для речей та одягу, стіл, телевізор, облаштований куточок для навчання, є необхідна побутова техніка. Для дитини є розкладне крісло. Туалет та душ у блоці, кухня загальна на поверсі. Батько мешкає в належних умовах, для дитини створені умови для перебування в батька. Зі слів хлопчика, він любить свого батька, але, наразі, не має бажання з ним спілкуватись. Під час роботи з родиною ОСОБА_5 психологом Центру встановлено, що в ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спостерігаються амбівалентні думки та почуття до батька. Дитина пам`ятає, як раніше з батьком проводив час на атракціонах, як батько купував йому іграшки, солодощі, також в одній з методик є показники прагнення дитини до спілкування з ним та одночасно дитина говорить, що батько бив та ображав його матір і намагається дистанціюватись від образу, який символізує батька. Про матір дитина завжди говорить добре та спостерігається надійний тип прив`язаності. Стосунки з матір`ю можна охарактеризувати як теплі. Мати турботлива та емоційно доступна. За результатами проведеної роботи психолога Центру встановлено, що дитина має прихильність до обох батьків. Однак, наразі, емоційна близькість краще сформована із матір`ю, аніж з батьком.

Відповідно до абз. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько, мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 15 вказаного Закону передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст. 158 Сімейного кодексу України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня

дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Стаття 159 Сімейного кодексу України передбачає порядок вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучаться з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1 і 3 статті 9 Конвенції).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 Сімейного кодексу України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини другої статті 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачиться на шкоду інтересам дитини.

У судовому засіданні встановлено, що між сторонам дійсно існує конфлікт щодо способу і порядку участі батька дитини.

При цьому, на думку суду, нормальний розвиток дитини без участі біологічного батька у її вихованні або обмеження такої участі не сприяє справжнім інтересам дитини, її розвитку і потребі.

А тому суд погоджується із висновком Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, яким визначено графік побачень позивача із дитиною, що повністю відповідає інтересам малолітньої дитини, тому саме такий графік побачень суд бере до уваги і визначає позивачу для побачення з сином.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, а окрім того, враховуючи вік дитини, її психоемоційний стан, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та встановлення графіку побачень батька з дитиною згідно Висновку Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про участь у вихованні дитини задовольнити частково.

2. Визначити способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином:

- чотири вихідних на місяць з правом ночівлі у батька за згодою дитини та домовленістю з матір`ю;

- батько має право відвідування сина під час культурних, лікувальних, спортивних, навчальних, виховних заходів різного напрямку в будь-яких закладах;

- під час осінніх, зимових та весняних канікул одноразово, щонайменше на 3 (три) календарні дні підряд, за попередньою домовленістю з матір`ю (узгодженням часу та місця відпочинку) з урахуванням стану здоров`я малолітнього ОСОБА_3 та його бажання, батько забирає дитину з місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, до місця свого проживання/перебування з ночівлею, з дотриманням режиму дня та вікових особливостей дитини, та зобов`язаний доставити її до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, по закінченню цих 3 (трьох) календарних днів, якщо між ними взаємно не узгоджено інші дату та час;

- два тижні літніх канікул за попередньою домовленістю з матір`ю (узгодженням часу та місця відпочинку) з урахуванням стану здоров`я малолітнього ОСОБА_3 та його бажання, батько забирає дитину з місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, до місця свого проживання/перебування з ночівлею, з дотриманням режиму дня та вікових особливостей дитини, та зобов`язаний доставити її до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, по закінченню цього строку, якщо між ними взаємно не узгоджено інші дату та час.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 073,60 (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.) судового збору.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 58, ).

Повний текст рішення суду складено та підписано 26.02.2025р.

Суддя Ірина ОЛЬШЕВСЬКА