Справа № 464/1312/25
пр.№ 2-н/464/463/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Горбань О.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Новий Львів» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Новий Львів» звернулось до суду про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 4292,34 грн та 302,80 грн судових витрат по сплаті судового збору.

Оглянувши матеріали заяви, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, наказного провадження.

За ч. 3 цієї статті наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення (постанова Пленуму ВССУ № 14 від 23.12.2011 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження»).

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За ч. 1 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

За ч. 2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За ч.ч. 1-2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ.

В контексті наведеного, виходячи з буквального тлумачення закону особа має право через представника за довіреністю приймати участь лише в справах з розгляду трудових спорів, малозначних спорів. Разом з тим, можливість приймати участь через представника за довіреністю в наказному провадженні законодавством не передбачена.

Оскільки в даній справі юридична особа брала участь в наказному провадженні в порядку самопредставництва, то уповноваженому працівнику слід було надати суду трудовий договір, контракт, посадову інструкцію тощо, що б надало змогу переконатися в наявності права відповідної особи діяти від імені такої юридичної особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Крім цього, відповідно до ч.6 ст.14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Згідно з п.2-1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

В заяві про видачу судового наказу немає відомостей про зареєстрований електронний кабінет ТОВ «Управляюча компанія «Новий Львів».

З огляду на викладене у видачі судового наказу про стягнення заборгованості із оплати житлово-комунальних послуг слід відмовити. Відмова у видачі судового наказу із наведених підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення недоліків.

Керуючись ст. 160, 165, 259, 260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Новий Львів» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.Ю.Горбань