Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/774/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05.03.2025смт. Доманівка
Доманівський районний суд Миколаївської області
у складі головуючого судді Кривенко О.В.,
за участю секретаря судового засідання Маташнюк О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Ухвалою судді Доманівського районного Миколаївської області від 09.07.2024 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 05.03.2025 року не з`явилася, направила через електронний суд клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.
Неодноразово на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надходили клопотання про відкладення (перенесення) судового засідання, однак документів, що підтверджують поважність причини перенесення судових засідань, надано не було.
В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 09.07.2024 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідач, який повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в тому числі через оголошення на веб-сайті Судової влади України, не скориставсясвоїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право
на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.
В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Справа до розгляду призначалась неодноразово, проте, у жодне із судових засідань відповідач не з`явилась.
Відповідно до приписів ч.1,2ст.2ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий,неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених,невизнаних аб ооспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичнихосіб,прав та інтересів юридичних осіб,інтересів держави.
Зважаючи на викладене та те, що справа у провадженні суду перебуває значний час, у жодне із судових засідань відповідач не з`явилась, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надала, будь-яких доказів на спростування вимог позивача також не надала, доказів про наявність хвороби у відповідача не долучено до матеріалів справи, суд вважає за можливе на підставі статті 280 Цивільного процесуального кодексу України та з урахуванням письмової згоди сторони позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування.
Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Для отримання кредиту клієнт відвідує сайт товариства та ознайомлюється з відповідною інформацією, а саме правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, кредитними продуктами товариства, примірним договором про надання кредиту та іншим (п.2.3 договору).
Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит в розмірі 3 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором (п.1.1 договору), на строк 360 днів (п.1.2 договору), тобто датою погашення кредиту є 04.07.2024 р. Процентна ставка становить 2,50 % в день (п.1.4.1 договору). Клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 20 днів (п.1.5 договору). Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта на платіжну картку № НОМЕР_1 , протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п.1.6 договору).
Порядок нарахування процентів та сплати заборгованості за договором передбачено пунктом 3 кредитного договору. Підписуючи договір позичальник погодився з тим, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору (п.3.1 договору).
Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства (п.п.7.6 Кредитного договору), які розміщені на веб-сайті Товариства. Приймаючи умови Кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил.
До матеріалів справи долучено додаток №1 до договору (графік платежів), паспорт споживчого кредиту, заявка-анкета клієнта на отримання фінансового кредиту, які підписані відповідачем за допомогою електронного підпису (W1289).
Пункт 1.2 викласти в наступній редакції: кредит видається строком на 195 днів. Дата надання кредиту 11.07.2023. Пункт 1.4.1 викласти в наступній редакції: процентна ставка становить 0,01% в день (3,65% річних) та застосовується в межах строку кредиту.
Пунктом 7 додаткової угоди визначено, у випадку не сплати клієнтом першого платежу у сумі/строки відповідно до графіку платежів ця угода втрачає свою силу та клієнт зобов`язується здійснювати погашення відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту, який діяв до укладення цієї угоди.
Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, у ОСОБА_1 утворилася заборгованість у розмірі 13 125, 00 грн., а саме: 3000, 00 грн.-заборгованість за тілом кредиту; 10 125,00 грн.-заборгованість за відсотками.
12.12.2023 року між ТОВ "Аванс Кредит" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено договір факторингу № 12122023, відповідно до якого ТОВ "Аванс Кредит" передає (відступає) ТОВ "ФК "Кредит-капітал", за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК Кредит-Капітал приймає належні ТОВ Аванс Кредит права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Згідно п.1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №12122023 від 12.12.2023, ТОВ Кркдит-Капітал набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 13 125, 00 грн., а саме: 3000, 00 грн.-заборгованість за тілом кредиту; 10 125,00 грн.-заборгованість за відсотками.
Також позивачем направлялася досудова вимога за вих. №23189131 від 22.05.2024 р. рекомендованим листом за адресою місця проживання відповідача (підтверджуючі документи долучені до матеріалів справи).
На момент подачі позовної заяви до суду, відповідач продовжував ухилятися від сплати заборгованості.
Позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" підлягають задоволенню виходячи з того, що позивач має право задовольнити свої порушенні права шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача кожної складової грошової заборгованості за кредитним договором, нарахованою відповідно до умов кредитного договору та ст. 625 ЦК України.
Разом з цим суд зазначає, що оскільки відповідачем розмір заборгованості не спростовано, альтернативного розрахунку суду не надано, тому суд вважає доведеним обов`язок відповідача і його невиконання по сплаті строкових платежів за користування кредитними коштами, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача заборгованості за наданим кредитом у загальному розмірі 13 125, 00 грн.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначеност. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним таГосподарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та ТОВ Аванс Кредит, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем який набув прав вимоги за договором відступлення прав вимоги.
За приписами статті 204 ЦК Україниправочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору.
За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Враховуючі, що позовні вимоги задоволені судом в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн, який позивач сплатив при подачі позову до суду.
Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-279 ЦПК України -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області О. В. Кривенко