Провадження № 2/243/7/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючий суддя Пронін С.Г.
за участю секретаря Качалка Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Прокопцев Сергій Вікторович, до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації та припинення обтяження речових прав на нерухоме майно,
Позивач та його представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягав, просив позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно інформаційної довідки № 407631562 від 11.12.2024, у Державному реєстрі речових прав відсутні відомості щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно інформації наявної в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, право власності на вищевказану квартиру (реєстраційний номер майна 1912766) зареєстровано за ОСОБА_1 , дата реєстрації 22.08.2003, частка власності 1/1, підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу 5252 від 19.08.2003, посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Мурадовою С.Г. Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що на вищевказану квартиру накладено арешт (архівний запис) реєстраційний номер обтяження: 2246406, зареєстровано 02.08.2005 за № 2246406 реєстратором: Перша слов`янська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова № 2-5448-2003, 29.08.2003 Слов`янський міський суд, об`єкт обтяження: квартира, склад: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_2 , архівний номер: 5316673DONETSK601, архівна дата: 02.09.2003, дата виникнення: 02.09.2003, № реєстра: 364902-972, внутр. № 4001CC232AF4482F7542.
Як вбачається з рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Бігуна В.В. № 76317707 від 27.11.2024, позивачу відмовлено у проведенні реєстрації права власності на вищевказану квартиру через наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, а саме виявлено арешт нерухомого майна де є невідповідність власника нерухомого майна.
З листа Першої слов`янської державної нотаріальної контори № 180/01-16 від 07.02.2025 встановлено, що згідно реєстру для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир, дач, садових будинків, гаражів, земельних ділянок та іншого нерухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судовими та слідчими органами за 2003 рік стор. 19, є запис № 356 № 364902 про накладення заборони на відчуження квартири по АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_2 , на підставі ухвали суду від 29.08.2003, заборону накладено 02.09.2003.
Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено його право власності на вищевказану квартиру, яку він набув у власність на законних підставах 19.08.2003. В свою чергу обтяження на квартиру позивача зареєстровано 02.08.2005, підставою обтяження є рішення суду щодо колишнього власника квартири відповідача ОСОБА_2 , яка станом на дату виникнення обтяження 02.09.2003 вже не була її власником. Отже позивач не має жодного відношення до існування зазначеного обтяження.
Таким чином, через наявне у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження на вищевказану квартиру позивач фактично на даний час не може зареєструвати своє право власності на квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, чим позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном, що безпосередньо порушує його права як власника майна, тому заявлені ним позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 321, 328, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 259, 263-268, 273, 280-284, 289 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Скасувати державну реєстрацію обтяження та припинити обтяження накладене на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , з такими ідентифікаційними даними: тип обтяження - арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 2246406, зареєстровано 02.08.2005 за № 2246406 реєстратором: Перша слов`янська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова № 2-5448-2003, 29.08.2003 Слов`янський міський суд, об`єкт обтяження: склад: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 ; власник ОСОБА_2 ; причина відсутності коду: архівний запис; Додаткові дані: Архівний номер: 5316673DONETSK601, Архівна дата: 02.09.2003, Дата виникнення: 02.09.2003, № реєстра: 364902-972, внутр. №4001CC232AF4482F7542.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Слов`янського міськрайонного

суду Донецької області С.Г. Пронін