УХВАЛА

28 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 535/885/23

провадження № 61-559ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 20 серпня 2024 року, додаткове рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, визнання права власності на рухоме та нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, визнання права власності на рухоме та нерухоме майно.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 20 серпня

2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про визнання права власності за набувальною давністю на 2/5 частки домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , яка належить і виділена в натурі (варіант №2 висновку будівельно-технічної експертизи №201-10 від 15.12.2010) покійному ОСОБА_4 ; визнання права власності за набувальною давністю на 2/5 частки земельної ділянки площею 0,0896 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :30:002:0959, яка належить покійному ОСОБА_4 ; визнання права власності за набувальною давністю на земельну ділянку площею 0,4673 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , державний акт серії ЯЖ №352849 від 13.11.2009, кадастровий номер: :30:002:0960 і належить покійному ОСОБА_4 ; визнання права власності на земельну ділянку площею 3,1299 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки: :00:004:1330, державний акт від 30.03.1999 ІІ-ПЛ №047675; визнання права власності на трактор МТ3-80, реєстраційний №25306, що належить покійному ОСОБА_4 ; визнання права власності на причеп, реєстраційний № НОМЕР_1 ,

що належить покійному ОСОБА_4 відмовлено у повному обсязі.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Котелевського районного суду Полтавської області

від 06 вересня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 500 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 20 серпня 2024 року та додаткове рішення цього ж суду від 06 вересня 2024 року залишено без змін.

У січні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 20 серпня 2024 року, додаткове рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 лютого 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк заявник направив матеріали на усунення недоліків.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судами норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі

№ 910/17274/17, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження, зокрема, зазначено пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України. Однак не зазначено при цьому від яких саме висновків, що були застосовані апеляційним судом в оскаржуваній постанові слід відступити, у який спосіб та чим обґрунтована необхідність такого відступу.

У випадку подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, з чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовним обґрунтуванням мотивів такого відступлення

Посилаючись як на підставу касаційного оскарження на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, заявник має вказати від якого саме висновку Верховного Суду, застосованого судом апеляційної інстанції, необхідно відступити та у який спосіб, в якій постанові викладений цей висновок та чим обґрунтована необхідність такого відступу. Оскільки заявником не зазначені відповідні відомості, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України

Також як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на пункт

3 частини другої статті 389 ЦПК України, проте, посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, не зазначає щодо якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

Саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, без зазначення конкретної норми права, яку неправильно застосував апеляційний суд не дає підстав для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник зазначає про порушення судами норм процесуального права,

що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення

для правильного вирішення справи, а саме, судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України, оскільки

суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, визнання права власності на рухоме та нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 20 серпня 2024 року, додаткове рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 06 вересня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року.

Витребувати з Котелевського районного суду Полтавської області цивільну справу № 535/885/23.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 30 березня 2025 року.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник