Провадження № 2/686/563/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Базарнику Є.Я.

з участю позивача ОСОБА_1

та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики в гривнях, що еквівалентно у доларах США в розмірі 18600 доларів США за курсом НБУ на дату ухвалення судового рішення, посилаючись на те, що відповідач 22 вересня 2014 року позичила у неї грошові кошти в сумі 310233 грн., що еквівалентно у доларах США в розмірі 23100 доларів США, які остання зобов`язувалась повернути до 22 вересня 2016 року. Однак. 4 січня 2019 року вона повернула борг лише в сумі 4500 доларів США.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судове засідання не з`явилась без поважних причин, повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, не повідомивши про причини неявки.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до вимог ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що 22 вересня 2014 року ОСОБА_1 позичила ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 310233 грн., що еквівалентно у доларах США в розмірі 23100 доларів США, які остання зобов`язувалась повернути до 22 вересня 2016 року. Однак. 4 січня 2019 року вона повернула борг лише в сумі 4500 доларів США.

Відповідно до вимог ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до вимог ст. 533 ч. ч. 1 та 2 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Тобто, оскільки сторони визначили у договорі розписки еквівалент у доларах США в розмірі 23100 доларів США, то необхідно стягувати заборгованість у гривні за курсом НБУ для визначеної сторонами іноземної валюти на час ухвалення судового рішення (постанова Верховного Суду від 13 грудня 2023 року, справа №754/5522/22).

Станом на 21 лютого 2025 року офіційний курс долара США до гривні становив 41 грн. 73 коп.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 776178 грн., що еквівалентно у доларах США в розмірі 18600 доларів США за курсом НБУ на час ухвалення судового рішення (18600 доларів США х 41 грн. 73 коп.).

Крім того, враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справах №905/1795/18 та №922/2685/19, а також, враховуючи, що дана справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, суд приходить до висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача до 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 524, 533 ч. ч. 1 та 2, 1046, 1047, 1049 ч. 1 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики в сумі 776178 грн., що еквівалентно у доларах США в розмірі 18600 доларів США за курсом НБУ на час ухвалення судового рішення, та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 7761 грн. 78 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

21.02.2025