Справа №524/5799/24
Провадження №2/524/247/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., представника позивача - адвоката Веснянка О.М., відповідача - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування шкоди в сумі 38690,70 грн, завданої внаслідок ДТП, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за фактом ДТП, внаслідок якої ОСОБА_2 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ТДВ «СГ «Оберіг».

На лікування ОСОБА_2 витратила власні кошти в сумі 3690,70 грн.

Також внаслідок ДТП їй було завдано і моральну шкоду, яка полягала у глибоких моральних стражданнях та фізичному болю, які вона зазнала внаслідок отриманих травм. Моральну шкоду оцінює у 35000 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Вказав, що заявлений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та неспівмірним із складністю справи.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» у відзиві зазначило, що проти задоволення позову заперечує, оскільки строк для прийняття рішення по даній страховій справі ще не настав відповідно до положень абз. 4 та абз. 5 п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV. Відповідач вказав, що станом на дату подання відзиву на позовну заяву Позивач та/або його представники не зверталися до Відповідача з заявою про страхове відшкодування. Вважає, що Відповідач жодним чином не порушував права, свободи чи інтереси Позивача. Вимоги вважає передчасними.

Долучені позивачем документи на підтвердження понесених витрат на лікування вважає належними та достатніми.

Вимоги щодо стягнення моральної шкоди вважає необґрунтованими із посиланням на Закон № 1961-IV, відповідно до якого страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Отже, вважає, що розмір моральної шкоди, яку мав би сплатити страховик становить 184,54 грн

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука по справі 524/467/23 від 15 квітня 2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Вказаним вироком встановлено, що: «23.11.2022 о 15 год. 40 хв. в світлий час доби по сухому асфальтобетонному покриттю по проспекту Лесі Українки в м. Кременчуці Полтавської області, яка має дві смуги руху, де організовано односторонній рух, зі сторони проспекту Полтавський в напрямку вулиці Козацька м. Кременчука , у другій смузі руху керуючи технічно справним автомобілем марки «Opel» моделі «Kadet» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась водій ОСОБА_4 , яка в салоні свого автомобілю перевозила в якості пасажирів : потерпілих ОСОБА_5 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_6 , яка сиділа з лівого боку заднього пасажирського сидіння, яким діями водія ОСОБА_3 завдана матеріальна та моральна шкода та потерпілу ОСОБА_2 , яка сиділа праворуч на задньому пасажирському сидінні, по заду якого в попутному напрямку рухався автомобіль в технічно справному стані марки «Nissan» моделі «Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 .

В цей же час, поблизу будинку

АДРЕСА_1 для надання переваги в русі пішоходам, які перебували на не регульованому пішохідному переході, позначеному дорожніми знаками 5.38.1-5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1., зупинився автомобіль марки «Opel» моделі «Kadet» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 та в цей саме час водій автомобіля марки «Nissan» моделі «Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 , діючи з необережності, порушуючи вимоги п. 13.1. Правил дорожнього руху України не витримав безпечної дистанції та допустив передньою частиною свого автомобіля зіткнення у задню частину автомобіля марки «Opel» моделі «Kadet» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті чого потерпіла ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження.»

Станом на 23.11.2022 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Nissan» моделі «Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована ТДВ «СГ «Оберіг», що підтверджується копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Сторони не заперечували те, що із заявою про виплату страхового відшкодування позивач до ТДВ «СГ «Оберіг» не зверталась.

НОРМИ ПРАВА

Згідно із частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 1167, частини першої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (пункт 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(в редакції, яка була чинною на момент ДТП та звернення до суду із позовом).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОЦІНКА СУДУ

Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 серпня 2022 року в справі № 607/11755/20 (провадження № 61-13672св21).

Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК України доказуванню підлягає: 1) факт спричинення шкоди; 2) протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, 3) причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Суд враховує те, що факт ДТП, протиправність дій та вина водія ОСОБА_3 підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука.

Вирішуючи вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди із страхової компанії суд враховує наступне.

Порядок звернення потерпілого чи іншої особи до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком урегулювання спору, визначеним як обов`язковий у розумінні ст. 124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування. Обов`язок відшкодування шкоди, завданої ДТП, зокрема, коли йдеться про вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини. Потерпіла внаслідок ДТП не зобов`язана звертатися безпосередньо до страховика з метою вирішення питання страхового відшкодування, що не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду колегії суддів першої судової палати Касаційного кримінального суду від 19 травня 2022 року по справі № 389/807/20.

З цих підстав, суд вважає необґрунтованими доводи ТДВ «СГ «Оберіг» про те, що позивач в обов`язковому порядку мав звернутись до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

Станом на день розгляду справи суду не були надані докази, які б підтверджували те, що відповідач виплатив позивачу страхове відшкодування.

Також, суд приймає до уваги те, що в момент ДТП, яка мала наслідком спричинення тілесних ушкоджень позивачу цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована у ТДВ «СГ «Оберіг», відповідно до вимог законодавства саме на відповідача покладається обов`язок із відшкодування шкоди в межах лімітів відповідальності, визначених умовами договору страхування.

З огляду на те, що позивач надала достатні та допустимі докази на підтвердження понесення витрат на лікування, суд вважає вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(в редакції, яка була чинною на момент ДТП та звернення до суду із позовом) Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

З огляду на те, що розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю становить 3690,70 грн, з урахуванням положень ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір моральної шкоди, який страховик має відшкодувати потерпілому становить 184,54 грн(3690,70 грн*5%)

Отже, суд частково задовольняє позов.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави суд стягує судовий збір в сумі 121,36 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на 10.02%.

Також, суд стягує із відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 801,60 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на 10.02%.

Щодо витрат відповідача на правничу допомогу.

Вирішуючи клопотання представника позивача про зменшення розміру витрат відповідача на правничу допомогу суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Враховуючи складність справи та обсяг поданих відповідачем документів, з огляду зміст відзиву та сталість судової практики, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3650 грн є справедливим для компенсації витрат відповідача на правову допомогу.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», м.Київ, вул. Васильківська, 14, на користь ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_3 матеріальну шкоду в сумі 3690,70 грн, моральну шкоду в сумі 184,54 грн.

В іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», м.Київ, вул. Васильківська, 14, на користь ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_3 витрати на правничу допомогу в сумі 801,60 грн.

Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь держави судовий збір в сумі 121,36 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_3 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» витрати на правничу допомогу в сумі 3650 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.02.2025

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ