ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/945/24 Номер провадження 22-ц/814/683/25Головуючий у 1-й інстанції Хоменко Д.Є. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.,

суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,

секретаря: Сальної Н.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Чутівського районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2024 року

по справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій Чутівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції неправомірними,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, у якій просить визнати неправомірними дії Чутівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та скасувати обтяження з майна, яке належить ОСОБА_2 , 1937 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування скарги зазначала, що 03.08.2024 скаржник ОСОБА_1 отримала відповідь від Чутівського ВДВС про відмову у знятті обтяження з майна її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті батька та під час відкриття спадкової справи нотаріус повідомила їй, що на ім`я її батька постановою Чутівського ВДВС на майно накладено арешт.

28.04.2021 Чутівським районним судом Полтавської області по справі 550/397/21 був виданий судовий наказ про стягнення заборгованості за комунальні послуги. На підставі судового наказу державний виконавець виніс постанову про накладення арешту на майно. Відповідно до реєстру виконавчих проваджень, виконавче провадження АСВП №65767166 відкрите 10.06.2021 року і завершено в 2021 році у зв`язку зі смертю боржника, але арешт з майна боржника не знятий.

Посилаючись на те, що вказані обставини перешкоджають їй оформити спадкові права на майно, що залишилося після смерті батька, просила визнати дії Чутівського ВДВС неправомірними.

Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2024 року скаргу ОСОБА_1 про визнання дій Чутівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, неправомірними задоволено частково

Визнано неправомірними дії Чутівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області в частині не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 .

В іншій частині скарги відмовлено.

Ухвала в частині відмови у скасуванні накладеного обтяження мотивована тим, що скаржником не надано доказів того, на яке саме майно накладено обтяження та на підставі якого документа.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати в частині відмови в скасуванні арешту-обтяження на майно померлого ОСОБА_2 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що районний суд правомірно визнав дії виконавця протиправними, однак нелогічно відмовив в задоволенні іншої частини вимог про скасування арешту.

Вказує, що не зняття арешту породжує для неї перешкоди у належному оформленні спадщини після смерті її батька.

Стверджує, що районний суд правильно встановив факт того, що виконавче провадження відносно її батька завершене і не розпочате знову, а тому відсутні підстави для продовження встановлених обтяжень.

Звертає увагу, що обсяг майна на яке накладене обтяження не надано державною виконавчою службою, а відповідно і скаржнику дані відомості не відомі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Чутівського районного суду Полтавської області зі скаргою, у якій просить визнати неправомірними дії Чутівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та скасувати обтяження з майна, яке належить ОСОБА_2 , 1937 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Районний суд, задовольняючи скаргу в частині визнання неправомірними дій Чутівського ВДВС щодо не зняття арешту, посилався на те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності відкритого виконавчого провадження, майнових претензій з боку стягувача та смерті боржника є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відмовляючи у задоволенні скарги в частині скасування обтяжень, які стосуються померлого батька скаржника, дійшов до висновку, що ОСОБА_1 не надано доказів того, на яке саме майно накладено обтяження та на підставі якого документа. У зв`язку з вищезазначеним суд позбавлений можливості розглянути зазначене питання та прийняти відповідне процесуальне рішення згідно вимог чинного законодавства.

Колегія суддів не може погодитись із вказаним висновком, враховуючи наступне.

Суб`єктний склад сторін спору про оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС регламентується нормами ЦПК і Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Згідно зі статтею 447-1 цього ж Кодексу сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За змістом зазначеної норми із скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС можуть звернутися лише сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 14, ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 512 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Отже, лише сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) рішення державного виконавця.

Судом встановлено, що у Чутівському ВДВС перебувало виконавче провадження з виконання судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Полтавагаз Збут» боргу у розмірі 9455,92 грн.

Отже, ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, а тому не має права на подання скарги на дії (бездіяльність), рішення державного виконавця.

Колегія суддів звертає увагу, що після надходження на виконання наказу суду державний виконавець починає діяти як публічна посадова особа органу державної влади, реалізовує надані йому законом специфічні владні повноваження з виконання, зокрема, судового рішення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець повинен здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, повинен вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Такі приписи не обмежують його повноважень на здійснення виконавчих дій, але водночас зобов`язують використовувати свої правомочності таким чином, щоб не порушувати права чи законні інтереси, зокрема, фізичних осіб.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження № 65767166 з примусового виконання судового наказу Чутвіського районного суду Полтавської області від 28.04.2021 по справі № 550/397/21.

Оскільки Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження, то відповідно до частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Подібний правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 815/2255/16, від 27 березня 2019 року у справі № 823/359/18, від 05 червня 2019 року у справі № 917/2267/14, від 03 липня 2019 року у справі № 826/14603/17 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 травня 2020 року у справі №320/6459/19.

Отже, відповідно до приписів ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 1 ст. 287 КАС України, рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця можуть бути оскаржені особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Також, в порядку цивільного судочинства ОСОБА_1 має право відновити свої права шляхом подачі позовної заяви про зняття арешту з майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За вказаних обставин, провадження з розгляду скарги ОСОБА_1 про визнання дій Чутівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, неправомірними підлягає закриттю з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Враховуючи те, що скаржник ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження №65767166 і, станом на час розгляду скарги, не наділена правом щодо оскарження дій державного виконавця з примусового виконання судового наказу Чутвіського районного суду Полтавської області від 28.04.2021 по справі №550/397/21 у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, суд вважає , що згідно з приписами частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» розгляд таких вимог віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Керуючись статтями 367, 374, 377, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Чутівського районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2024 року скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій Чутівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції неправомірними закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. Ю. Кузнєцова

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко