Провадження № 2/202/1399/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Дребот І.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.04.2021 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом "Ford" державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Дніпро допустив зіткнення з транспортним засобом "Skoda" державний номерний знак НОМЕР_2 . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Ford" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічні пошкодження. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивачем було виплачено страхове відшкодування потерпілому за договором добровільного страхування наземного транспорту в розмірі 54741,13 грн. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу, яким керував Відповідач під час ДТП, була застрахована у ПрАТ "СК "ПЗУ Україна", що підтверджується полісом № ЕР/201208342. Після здійснення страхової виплати потерпілому, позивач звернувся до Страховика Відповідача, для виплати страхового відшкодування в порядку регресу, відповідно до Полісу Відповідача, для чого надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви, страховиком Відповідача було складено страховий акт та здійснено страхове відшкодування Позивачу у розмірі 34701,39 грн.

Оскільки, Страховик Відповідача відшкодував Позивачу лише частину здійсненої ним страхової виплати потерпілому, то у Позивача виникло право вимоги до Відповідача на різницю між фактичним розміром здійсненої потерпілому виплати та отриманим від страховика відповідача відшкодування у розмірі 20039,74 грн.

Ухвалою судді від 20.01.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою було установлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень.

Сторони відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечення суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу, яким керував Відповідач під час ДТП, була застрахована у ПрАТ "СК "ПЗУ Україна", що підтверджується полісом № ЕР/201208342.

06.04.2021 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом "Ford" державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Дніпро допустив зіткнення з транспортним засобом "Skoda" державний номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Після здійснення страхової виплати потерпілому, позивач звернувся до Страховика Відповідача, для виплати страхового відшкодування в порядку регресу, відповідно до Полісу Відповідача, для чого надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви, страховиком Відповідача було складено страховий акт та здійснено страхове відшкодування Позивачу у розмірі 34701,39 грн.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП.

Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини.

Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортнимзасобом, механізмом, іншим об`єктом,використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Оскільки відповідач не відшкодував шкоду в добровільному порядку та згідно з положеннями ст. ст. 993, 1187, 1194 ЦК України позивач отримав право вимоги на таке відшкодування.

Згідно ч. ч. 1, 5ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки, Страховик Відповідача відшкодував Позивачу лише частину здійсненої ним страхової виплати потерпілому, то у Позивача виникло право вимоги до Відповідача на різницю між фактичним розміром здійсненої потерпілому виплати та отриманим від страховика відповідача відшкодування у розмірі 20039,74 грн.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12,19, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (м. Київ, вул. В. Васильківська, 102, ) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 20039,74 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (м. Київ, вул. В. Васильківська, 102, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.Я. Дребот