Справа № 212/6923/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

03 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участі секретаря судового засідання Голуб О.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника третьої особи Бондуровської М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Кривого Рогу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради про позбавлення матері батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2024 року представник позивача адвокат Цюпа Юрій Олексійович, діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради про позбавлення матері батьківських прав відносно дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27 лютого 2025 року ухвалою судді закрито провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради про позбавлення матері батьківських прав відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з відсутністю предмету спору.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що позивач ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 з 09.10.2010 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За ініціативи відповідачки шлюбні відносини припинені з 2013 року, вона покинула сім`ю та переїхала до іншого чоловіка. З того часу вона не приймає участі у вихованні та утриманні своєї доньки, не відвідує її, не спілкується з нею. Рішенням суду від 05.07.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач несе повну відповідальність за доньку, має подяки від навчальних закладів, гарну характеристику з роботи. Відповідачка ОСОБА_3 багато років свідомо і умисно нехтує батьківськими обов`язками та не дбає про дитину, веде аморальний спосіб життя, не має постійного місця проживання, постійно проживає у нових чоловіків, де вона проживає на зараз невідомо, вживає наркотичні засоби. У зв`язку з тим, що мати не виконує покладені на неї батьківські обов`язки позивач вимушений звернутись до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав.

Ухвалою судді від 07 серпня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.

Ухвалою судді від 24 грудня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання від неї на адресу суду не надходило.

Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної в місті ради Бондуровська М.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги.

Заслухавши позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої записані: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 26 червня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача ОСОБА_1 та його дочки ОСОБА_4 , є: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2024/007020634 від 16.06.2024 року.

Відповідно до довідки № 373 Криворізької гімназії № 34 від 18.06.2024 року, ОСОБА_4 , 2012 року народження, навчається в Криворізькій гімназії № 34 в 6-А класі з 01.09.2019 року по теперішній час. Вихованням доньки займається батько, а за період навчання мати ОСОБА_3 шкільні заходи та батьківські збори не відвідувала, контакту з класним керівником не підтримувала.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомив, що знайомий з позивачем протягом 7 років, оскільки вони є сусідами. Дитина разом з батьком проживає з народження. Позивач виховує добре дитину, нічого поганого свідок про батька не може сказати. Мати не приймає участі у вихованні дитини, приходила декілька разів за 7 років. ОСОБА_7 сам виховує дитину. Мати на свято подарунків не надавала, на святах свідок її не бачив. Якщо дитина хворіла, батько займався лікуванням.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , пояснив, що проживає в одному будинку з ОСОБА_9 . Знає його 10 років. Дитина проживає разом з батьком .Вихованням дитини займається ОСОБА_9 та його мати. За ці 10 років що живе там не більше 10 разів бачив мати. Мати не приймає участі у вихованні дитини. Батько виховує дитину, матеріально забезпечує, до садочка бабуся водила, ОСОБА_9 забирав.

Свідок ОСОБА_5 , у судовому засіданні пояснив, що є сином відповідачки ОСОБА_3 від іншого чоловіка. Знає ОСОБА_1 з самого дитинства, він його вітчим. Мати дуже рідко проводить час з ОСОБА_10 , де вона мешкає він не знає, чим займається також не знає. Мати спілкується з ним, але вона дуже рідко може щось принести, речі якісь, шоколадку один раз на місяць. ОСОБА_3 не працює та скоріш за все вживає алкогольні напої. В телефонному режимі ОСОБА_3 спілкується з ОСОБА_10 . Зараз він мешкає з ОСОБА_1 вже рік, до цього мешкав з маминим хлопцем та переїхав до ОСОБА_1 , бо це його родина. Пояснив, що відношення до ОСОБА_1 у нього дуже добре, називає його батьком.

Відповідно до наданого до суду висновку виконкому Покровської районної в місті ради, затвердженого рішенням виконкому районної в місті ради від 20.11.2024 року за № 1065, зазначено, що під час перевірки встановлено, що ОСОБА_3 ніде не працює, не бере участі у вихованні та забезпеченні дитини, не має постійного місця проживання. ОСОБА_3 має сина від іншого чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був свідком вживання ОСОБА_3 наркотичних речовин. Мати інколи телефонує сину, але матеріально його не забезпечує. 30.10.2024 року ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях зазначила, що має двох дітей, але проживати та займатись їх вихованням не має можливості тому, що відсутнє власне житло та безробітна, зараз вона проживає у свого батька при церкві у селищі Тік Апостолівського району Дніпропетровської області. З донькою ОСОБА_10 не проживає з 2015 року, на утримання доньки надавала кошти у міру сил, з позбавленням батьківських прав погоджується. В інтересах дітей виконком Покровської районної у місті ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

У відповідності до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи

Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи обґрунтованість заявлених позивачем вимог, суд вважає, що надано достатньо доказів, та є обґрунтовано доведеним факт ухилення відповідача ОСОБА_3 від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже суд вважає такими, що відповідають дійсності та не спростовані стороною відповідача посилання позивача на те, що відповідач не виконує батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дитини.

За таких встановлених обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо дочки є наслідком винної поведінки відповідача, враховуючи насамперед права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1211,20 гривень.

Керуючись ст. 164 СК України, ст. 3, 12, 13, 76, 78, 79, 95, 141, 223, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради про позбавлення матері батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви пр о перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради, юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Шурупова, 2, .

Повний текст рішення складено та підписан 03 березня 2025 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт