УХВАЛА

про відмову у скасуванні судового наказу

Справа № 495/9819/24

Номер провадження 2-с/495/6/2025

03 березня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу ухваленого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області від 29 жовтня 2024 року по справі № 495/9819/24 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей.

Дослідивши подану заяву про скасування судового наказу за вимогою про стягнення аліментів та перевіривши матеріали цивільної справи, вважаю, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Як передбачено у п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За загальним правилом ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу (тобто, крім випадків видачі судового наказу за вимогами про стягнення аліментів).

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу (стягнення аліментів на утримання дитини), боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Окрім того, відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Тобто, згідно з вимогами ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів скасуванню не підлягає і набирає законної сили з моменту його винесення.

Враховуючи, що у боржника за судовим наказом про стягнення аліментів відсутнє право на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу про стягнення аліментів, то у задоволенні заяви про скасування судового наказу про стягнення аліментів необхідно відмовити.

Якщо підстави для стягнення аліментів змінилися, стягувачем подано недостовірні документи щодо місця проживання, наявність утриманців, інших обставин, суддя роз`яснює, що такий судовий наказ може бути переглянутий за нововиявленими обставинами, або ж визнаний таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.170,171 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що він має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню або судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.

Копію даної ухвали направити стягувачу та боржнику для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Д.Анісімова