Постанова

Іменем України

18 лютого 2025 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/4757/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Поливач Л. Д.,

за участю секретаря Марченка М. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Святошинського районного суду м. Києва

від 03 жовтня 2024 року

в складі судді П'ятничук І. В.

у цивільній справі №759/12590/22 Святошинського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

В обґрунтування позову зазначила, що з вини відповідача 12.10.2021 відбулася ДТП в результаті якої належний їй автомобіль Audi Q5, державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав значних механічних пошкоджень. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" (далі - ПрАТ "СК "ІНТЕР-ПОЛІС", Страховик), яке виплатило йому страхове відшкодування у сумі 129 000 грн.

Позивач, посилаючись на те, що відповідно до Звіту №1655 від 04.01.2022, її автомобіль Audi Q5, державний номерний знак НОМЕР_1 , вважається фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу перевищує його ринкову вартість, а також посилаючись на те, що страховиком відповідача виплачено їй страхове відшкодування в розмірі 129 000 грн та згідно наданого страховиком розрахунку суми страхового відшкодування ринкова вартість автомобіля в пошкодженому стані після ДТП складає 178 471,55 грн, просила на підставі ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів" стягнути з відповідача різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП у розмірі 322 915,09 грн (630386,64-178471,55-129000).

Крім того, ОСОБА_2 , посилаючись на те, що внаслідок ДТП вона зазнала душевних страждань, просила стягнути з ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Також ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 20 229,15 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 299 890,68 грн, моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 329 грн 16 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що стягнутий судом розмір матеріальної шкоди не відповідає наявним у справі доказам.

Вказав, що він не погоджується з тим, що вартість транспортного засобу після ДТП становить 178 471, 55 грн.

Доводив, що він не погодився із звітом визначення вартості матеріального збитку, складеного ФОП ОСОБА_3 на замовлення страховика, зокрема щодо підходу визначення вартості залишків автомобіля після ДТП і у зв'язку з цим звернувся до оцінювача ТОВ "Експертна компанія "Укравтоекспертиза-Стандарт", яким 17.04.2023 складено довідку про ринкову вартість колісного транспортного засобу, згідно якої вартість автомобіля позивачки AUDIпісля ДТП в пошкодженому стані становить 333 330 грн. Вартість пошкодженого майна визначалася за допомогою інших критеріїв, а саме шляхом проведення аукціону на платформі AUDATEX та вибору найбільшої пропозиції від покупців на придбання транспортного засобу після пошкодження в ДТП.

Суд безпідставно надав перевагу висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 01.03.2024, вказавши, що такий висновок найбільше відповідає принципу достовірності, оскільки в цьому висновку експертом не було надано відповіді на питання яка вартість придатних залишків транспортного засобу після ДТП.

На думку відповідача, розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу становить 144 996,23 грн.

Зазначав, що повністю не визнає визначений судом розмір моральної шкоди в сумі 3 000 грн, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження понесення моральних страждань.

Також вказував, що критично ставиться до стягнення з нього на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки судом першої інстанції не досліджувалися обставини щодо дій представника позивача в частині прийняття готівкових коштів.

Крім цього, як на підставу скасування рішення суду посилався на те, що суд не розглянув клопотання відповідача про виклик експерта.

За наведених обставин просив частково скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 144 996,23 грн.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач подав відзив, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник відповідача - ОСОБА_6 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представник позивача - ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів дослідила матеріали справи, вислухала доповідь судді-доповідача, заслухала пояснення представників сторін, перевірила законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції та дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 жовтня 2021 року в м. Києві на вул. Кільцева дорога сталася ДТП за участю автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

В результаті ДТП належний ОСОБА_2 автомобіль Audi Q5, д.н.з. НОМЕР_2 , отримав значні механічні пошкодження.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ СК «Інтер-Поліс», згідно полісу №АР1178691.

13 жовтня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ СК «Інтер-Поліс» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно Звіту №4722 від 23.11.2021, складеного ФОП ОСОБА_3 на замовлення ПрАТ СК «Інтер-Поліс», ринкова вартість автомобіля Audi Q5, д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого 12.10.2021 в результаті ДТП, становить 603 355 грн, вартість відновлювального ремонту - 731 738 грн 47 коп.; вартість матеріального збитку дорівнює ринковій вартості КТЗ, що становить 603 355 грн.

Згідно звіту №1655 від 04.01.2022, здійсненого ПП " ОСОБА_5 " на замовлення ОСОБА_2 , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Audi Q5, д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого 12.10.2021 в результаті ДТП, становить 630 386,64 грн.

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування, здійсненого ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на підставі Звіту №4722 від 23.11.2021, який складено ФОП ОСОБА_3 , вартість транспортного засобу Audi Q5, д.н.з. НОМЕР_2 , після ДТП становить 178 471,55 грн.

На підставі страхового акту від 04.01.2022 №0002/4722/59/22 за договором (полісом) страхування ОСЦПВВНТЗ №АР-1178691 від 11.01.2021 та розрахунку суми страхового відшкодування, ПрАТ СК «Інтер-Поліс» 05.01.2022 здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 129 000 грн.

Відповідно до довідки №51/23 від 03.04.2023 про ринкову вартість колісного транспортного засобу складеної, ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» на замовлення ОСОБА_1 , середня ринкова ціна автомобіля «Ауді» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження ДТП у пошкодженому стані на дату оцінки становить 333 330 грн.

Крім того, ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.05.2023 за клопотанням відповідача у даній справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №23311/23-54 від 01.03.2024 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, ринкова вартість транспортного засобу «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 до настання ДТП, яке сталося 12.10.2021 становила 607 326,23 грн, розмір матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, яке сталося 12.10.2021 власнику автомобіля «Ауді» д.н.з. НОМЕР_2 становить 607 326,23 грн; визначити загальну вартість придатних залишків транспортного засобу «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 після настання ДТП, яке сталося 12.10.2021 не виявляється за можливе.

Суд першої інстанції, встановивши вище наведені обставини справи та застосувавши норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини, а саме положення ст. 1166, 1194 ЦК України та положення Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а також взявши за основу розмір матеріального збитку, визначений у Висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №23311/23-54 від 01.03.2024, дійшов обґрунтованого висновку, що різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою становить 299 890,68 грн (607326,23-71,55), у зв'язку з чим правильно задовольнив позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права при вирішенні позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди. Доводи апеляційної скарги в цій частині зводяться лише до незгоди з визначеним судом розміром матеріальної шкоди.

Так, звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилався на те, що він не погодившись із звітом визначення вартості матеріального збитку, складеного ФОП ОСОБА_3 на замовлення страховика, а саме в частині підходу визначення вартості залишків автомобіля після ДТП, звернувся до оцінювача ТОВ "Експертна компанія "Укравтоекспертиза-Стандарт". Даним Товариством складено довідку про ринкову вартість колісного транспортного засобу, згідно якої вартість пошкодженого автомобіля позивачки АUDI після ДТП в пошкодженому стані становить 333 330 грн. Вартість пошкодженого майна визначалася за допомогою інших критеріїв, а саме шляхом проведення аукціону на платформі AUDATEX та вибору найбільшої пропозиції від покупців на придбання транспортного засобу після пошкодження в ДТП.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги вказаний доказ, оскільки з довідки вбачається, що вартість автомобіля Audi Q5, д.н.з. НОМЕР_2 , визначена на дату оцінки - 03.04.2023 (том 1, а. с. 138-140), тоді як ДТП сталася 12.10.2021. Натомість згідно розрахунку суми страхового відшкодування, складеного страховиком відповідача ПрАТ "СК "Інтер-Поліс" на підставі Звіту №4722 від 23.11.2021, складеного ФОП ОСОБА_3 ринкова вартість пошкодженого автомобіля позивача визначалася на день його пошкодження.

Крім того, судом першої інстанції правомірно не взято до уваги надану відповідачем довідку про ринкову вартість КТЗ від 03.04.2023 і з огляду на те, що згідно положень ст. ст. 4, 12, 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», пп. 62-67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав» перевірка дотримання вимог нормативно-правових актів з оцінки майна під час проведення оцінки здійснюється шляхом рецензування звіту про оцінку майна.

Тобто, у разі незгоди із розміром матеріального збитку, визначеного оцінювачем у Звіті, його оскарження можливе шляхом проведення рецензування звіту. Проте такі докази в матеріалах справи відсутні.

Також слід враховувати, що матеріали справи не містять доказів, що Звіт №4722 від 23.11.2021, на підставі якого страховиком визначено суму страхового відшкодування та ринкову вартість автомобіля після його пошкодження в ДТП, визнано недійсним у визначеному законом порядку.

Верховний Суд в постанові від 25.07.2020 у справі №221/6180/16-ц вказав на те, що сума матеріального збитку, заподіяного потерпілій особі, повинна бути підтверджена таким засобом доказування, як звіт про оцінку майна (акт оцінки майна), який за змістом має відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України "Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів" від 24 листопада 2023 року №142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи доводи відповідача про те, що ринкова вартість автомобіля позивачки після ДТП у пошкодженому стані становить 333 330 грн та відповідно такі доводи не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів також не приймає уваги доводи скаржника про те, що суд першої інстанції безпідставно надав перевагу висновку експерта Науково-дослідного інституту судових експертиз від 01.03.2024, незважаючи на те, що в цьому висновку не надано відповіді на питання яка вартість придатних залишків транспортного засобу після ДТП, з огляду на таке.

Дійсно, як вбачається з висновку експерта від 01.03.2024 експертом зазначено, що визначити загальну вартість придатних залишків транспортного засобу «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 , після настання ДТП, яка сталася 12.10.2021, не виявляється за можливе (том 1, а. с. 177 на звороті).

Разом з тим, як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, суд, посилаючись на вказаний висновок експерта, взяв до уваги лише визначений останнім розмір матеріального збитку - 607 326,23 грн, посилаючись на те, що експерт був повідомлений судом про кримінальну відповідальність за надання недостовірного висновку, що у відповідності до вимог ст. 79 ЦПК України найбільше відповідає принципу достовірності.

Більш того, здійснюючи власний розрахунок матеріальної шкоди, відповідач також взяв за основу визначений саме експертом у Висновку від 01.03.2024 розмір матеріального збитку (607 326,23 грн), що підтверджується доводами викладеними в тексті апеляційної скарги (том 2, а. с. 6).

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновку суду першої інстанції про те, що різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою становить 299 890,68 грн.

Колегія суддів також вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, оскільки внаслідок ДТП з вини ОСОБА_1 позивачка зазнала душевних страждань, що проявляються в переживаннях, внаслідок пошкодження майна, а також через порушення сталих життєвих зв`язків, у зв`язку з неможливістю пересуватись автомобілем.

При цьому, суд першої інстанції врахував характер та обсяг моральних страждань, про які вказала позивачка, у зв'язку з чим, виходячи із засад розумності та справедливості дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині та відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000 грн.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем не надано доказів на підтвердження понесення моральних страждань колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на таке.

Об'єднана палата Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду в постанові від 05.12.2022 у справі №214/7462/20 вказала:

"У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування:

(а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок;

(б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини.

Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

У даній справі, що переглядається, позивачка в обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди вказувала, що належний їй автомобіль був не просто транспортним засобом та основним засобом пересування, але й ціллю, досягнення якої в свій час потребувало кропіткої праці, а тому пошкодження автомобіля в ДТП завдало їй душевних страждань та негативно вплинуло на моральний стан.

З урахуванням встановлених обставин та розподілу тягаря доказування відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_1 доведено відсутність протиправності та вини в завданні моральної шкоди.

Крім цього, колегія суддів зауважує, що участь в ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань, а тому посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди є безпідставними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22.04.2019 у справі №761/14285/16-ц.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не досліджувалися обставини та не надавалася правова оцінка діям представника позивача в частині приймання готівкових коштів, як оплати за професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц міститься висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції не розглянув клопотання відповідача про виклик експерта від 29.04.2024. Проте, дана обставина не спростовує висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, та відповідно не може бути підставою для його скасування.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 05 березня 2025 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

Л. Д. Поливач