Справа № 146/1546/24
Провадження № 22-ц/801/565/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пилипчук О. В.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 рокуСправа № 146/1546/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Берегового О.Ю., Шемети Т.М., секретар Луцишин О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 09 січня 2025 року про затвердження мирової угоди, постановлену суддею Пилипчуком О.В. в с-щі Томашпіль, повний текст складено 09 січня 2025 року, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2024 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (а.с.20-21).

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області 18 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі (а.с.23-24).

11 грудня 2024 року вказану справу після задоволення заяви про відвід головуючого судді Мороза І.С. передано на розгляд судді Пилипчуку О.В. (а.с.49).

09 січня 2025 року у судовому засіданні від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про визнання мирової угоди разом із текстом мирової угоди (а.с.53-54).

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 09 січня 2025 року визнано мирову угоду, укладену між сторонами даної справи на зазначених умовах:

«1. З метою повного та остаточного врегулювання спору Сторони домовились, що заявлені позовні вимоги про стягнення з Відповідача ОСОБА_2 на користь Позивача ОСОБА_1 грошових коштів у сумі еквівалентній 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США, що становить 497 520 (чотириста дев`яносто сім тисяч п`ятсот двадцять) гривень задовольняються шляхом передання коштів Відповідачем на користь Позивача у наступному порядку, кошти в сумі еквівалентній 3 000 доларів США, по курсу НБУ станом на день розрахунку передаються рівними частками, через кожних два місяці: в період до 28 лютого 2025 року; в період до 30 квітня 2025 року; в період до 30 червня 2025 року; до 30 серпня 2025 року.

2. Передання коштів, зазначених у п. 1 Мирової Угоди, здійснюється готівкою і на підтвердження факту отримання коштів Позивач одразу надає Відповідачу письмову розписку про отримання чергової частини заборгованих коштів.

3 Після отримання остаточного розрахунку заборгованих коштів, у сумі еквівалентній 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США, що становить 497 520 (чотириста дев`яносто сім тисяч п`ятсот двадцять) гривень, на час укладення Мирової угоди, Позивач зобов`язується не заявляти до Відповідача жодних інших вимог про повернення коштів, вимог щодо сплати пені, штрафів, відсотків, інфляційних витрат тощо.

4. Позивач зобов`язується підтримати заяву Відповідача про скасування заходів забезпечення позову вжитих відповідно до ухвали Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2024 року, по справі №146/1546/24 (номер провадження 2-з/146/2/24), а саме зняття арешту з майнового комплексу, що складається з: нежитлової будівлі літера «б» - площею 418,48 кв.м.; нежитлова будівля літера «Б» - площею 58,0 кв.м., розміщений за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 32544844), та не оскаржувати її, яка може бути подана до суду Відповідачем після остаточного виконання умов даної Мирової Угоди.

5. Після повного виконання умов цієї Мирової Угоди майнові претензії сторін, щодо предмета позову вважаються врегульованими, а тому Позивач повертає Відповідачу оригінал боргової розписки від 13.06.2021 року.

6. Після виконання Мирової Угоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не будуть мати між собою будь-яких неврегульованих майнових питань та претензій щодо суми боргу, яка є предметом даної Мирової Угоди.

7. Дана Мирова Угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

8. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї Мирової Угоди та належного її виконання вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання спору, і за умови виконання викладених у ній умов не матимуть претензій один до одного.

9. З усіх питань, не врегульованих даною мировою угодою, Сторони керуються чинним законодавством України. Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права сторін у справі, будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави. Сторони розуміють умови даної Мирової Угоди та усвідомлюють її наслідки, а також те, що одностороння відмова від її виконання не допускається.

10. Понесені судові витрати у цивільній справі №146/1546/24 розподіляються між сторонами наступниим чином: Відповідач ОСОБА_2 компенсує позивачу ОСОБА_1 судовий збір у сумі 4 975,2 грн. та витрати понесені останнім у зв`язку із наданням йому правової допомоги адвокатом у сумі 10 000 грн., в період до 28 лютого 2025 року, у відповідності до ст. 142 ЦПК України.

11. Сторони зобов`язуються добровільно виконати умови даної Мирової Угоди, в протилежному випадку виконання проводиться в примусовому порядку, у відповідності до закону.

12. Сторони повністю усвідомлюють умови, мету та зміст цієї Угоди, а наслідки укладання Мирової Угоди сторонам відомі та зрозумілі. Сторони підтверджують, що укладення цієї Мирової Угоди відповідає їхнім інтересам, волевиявлення сторін є вільним, умови мирової угоди є зрозумілими та відповідають домовленості сторін, спрямовані на реальне настання наслідків, обумовлених в Мировій угоді.

13. Зміст ст.ст.207, 208, 255, 256 ЦПК України та їх наслідки Сторонам відомий та цілком зрозумілий.

14. Сторони домовились повідомити про Мирову угоду суд, подавши спільну заяву про затвердження Мирової Угоди із закриттям провадження у справі, додавши до заяви дану мирову угоду.

Мирова угода укладена за взаємною згодою сторін, без будь-якого примусу, відсутності тяжкого матеріального становища або ж хворобливого стану будь-кого із сторін та ясній пам`яті.

Мирова угода укладена у трьох однакових примірниках, які мають однакову юридичну силу для кожної із сторін та у справу Томашпільського районного суду Вінницької області.

Претензій з приводу укладеної мирової угоди жодна із сторін не заявила.

Наслідки припинення провадження у справі у зв`язку з укладенням мирової угоди, передбачені ст. ст. 255, 256 ЦПК України сторонам роз`яснені та зрозумілі.

Окрім того, суд роз`яснив сторонам у справі, що у випадку невиконання умов мирової угоди сторони залишають за собою право для звернення до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості на зазначених умовах закрито.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Томашпільського районного суду Вінницької області від 24.09.2024 року.

Скасовано арешт накладений на належний на праві власності ОСОБА_2 майновий комплекс, що складається з: нежитлової будівлі літера «Б», «б» площею 418,48 кв.м.; нежитлова будівля літера «Б» площею 58.0 кв.м., розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , та скасувати заборону його відчуження» (а.с.58-59).

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У скарзі зазначає, що пунктом 4 мирової угоди передбачено можливість скасування заходів забезпечення позову після остаточного виконання умов укладеної мирової угоди і ухвалою суду першої інстанції була визнана мирова угода саме на таких умовах, що зазначено в тексті ухвали. При цьому, судом було прийнято рішення про скасування заходів забезпечення позову, що суперечить умовам мирової угоди, текст якої було визнано судом в своїй ухвалі, що є порушенням норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що на розгляді Томашпільського районного суду Вінницької області перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2024 року у даній справі задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на належний на праві власності ОСОБА_2 майновий комплекс, що складається з: нежитлової будівлі літера «Б», «б» площею 418,48 кв.м., нежитлова будівля літера «Б» площею 58.0 кв.м., розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши його відчуження (а.с.20-21).

09 січня 2025 року сторонами у судовому засіданні було надано на затвердження судом мирову угоду, у пункті 4 якої вони, зокрема, погодили наступне: «Позивач зобов`язується підтримати заяву відповідача про скасування заходів забезпечення позову вжитих відповідно до ухвали Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2024 року по справі №146/1546/24 (номер провадження 2-з/146/2/24) та не оскаржувати її, яка може бути подана до суду відповідачем після остаточного виконання умов даної мирової угоди».

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 09 січня 2025 року затвережно мирову угоду в редакції, наданій сторонами.

При цьому, у резолютивній частині ухвали суд першої інстанції, керуючись ст. 158 ЦПК України, зазначив про скасування заходів забезпечення позову, застосованих відповідно до ухвали Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2024 року.

Як пояснив в судовому засіданні представник скаржника, ОСОБА_1 погоджувався на мирову угоду лише при умові, що заходи забезпечення позову (арешт на нерухоме майно) будуть скасовані за заявою відповідача після виконання останнім своїх зобов`язань. Але така умова йде в розріз з вимогами ЦПК України (ч. 9 ст. 158), а відтак суд не мав права визнавати мирову угоду.

За змістом статті 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, зокрема, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

Із наведеного слідує, що вирішуючи питання про затвердження мирової угоди, суд має врахувати, що умови мирової угоди не можуть суперечити закону.

За наслідками затвердження мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції закрив поводження у справі.

У ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України зазначено, що у випадку закриття провадження у справі суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили ухвалою суду.

Враховуючи викладене, пункт 4 мирової угоди щодо зобов`язання позивача підтримати заяву відповідача про скасування вжитих у даній справі заходів забезпечення позову, яка може бути подана до суду відповідачем після остаточного виконання умов даної мирової угоди, суперечить вимогам закону, а саме згаданої вище частини 9 статті 158 ЦПК України.

Затверджуючи мирову угоду на викладених вище умовах суд одночасно скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2024 року, що суперечить пункту 4 її змісту.

Відтак, законних підстав затверджувати мирову угоду у редакції, яка була надана сторонами у даній справі, в суду першої інстанції не було.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 09 січня 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 06 березня 2025 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.Ю. Береговий

Т.М. Шемета