Справа № 727/1958/25
Провадження № 2-н/727/744/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

26 лютого 2025 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівців Дубець О.С., розглянувши заяву Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» про видачу судового наказу в якій стягувач просить стягнути із боржника заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 2684,37 грн, за послуги з абонентського обслуговування в розмірі 952,76 грн, втрати від інфляційних процесів в розмірі 116,51 грн, три відсотки річних в розмірі 25,01 грн та, а також сплачений судовий збір в розмірі 242,24 грн.

Дослідивши матеріали заяви суддя дійшов таких висновків.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з пунктами 1, 3 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до частини 2 статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до частини 5 статті 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

На виконання вказаних вимог судом скеровано запит до Відділу АДП Головного управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника. Як вбачається з отриманої відповіді, за відомостями адресного підрозділу місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 з 02.11.1999.

Відповідно до положень пункту 8 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, споживачі (індивідуальні та колективні) та виконавці комунальних послуг.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

З наведеного слідує, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго», як виконавець комунальних послуг, має право вимагати оплату за надані житлово-комунальні послуги з особи, яка є власником (співвласником) нерухомого майна або особи, яка користується об`єктом нерухомого майнаі отримує житлово-комунальну послугу.

Заявник заявив вимогу про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги по постачанню теплової енергії за період з 01.11.2023 по 31.12.2024 та плату за абонентське обслуговування за період 01.02.2022 по 31.12.2024 по квартирі АДРЕСА_2 .

З наданих до заяви документів неможливо встановити, що ОСОБА_1 в періоді, за який заявлена вимога про видачу судового наказу, користувались вказаним нерухомим майном, а саме: квартирою АДРЕСА_2 , оскільки її місце проживання з 02.11.1999 зареєстроване за іншою адресою. Доказів того, що ОСОБА_1 є власницею зазначеної квартири, заява про видачу судового наказу не містить.

Виходячи з викладеного вище, подана заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам частини 1 статті 165 ЦПК України, оскільки з наведеного суд доходить висновку, що з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з частиною 2 статті 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу.

На підставі викладеного вище суд вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно з частиною 1 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з частиною 2 статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

З огляду на викладене вище, внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись статтями 162, 163, 165, 166, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити міському комунальному підприємству «Чернівцітеплокомуненерго» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дубець О.С.