Справа № 683/332/25
У Х В А Л А
04 лютого 2025 року м. Старокостянтинів
Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Завадська О.П., ознайомившись з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 до Кімонікс Інтернешнл Інк., третя особа Chemonics International, про поновлення на роботі,
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Кімонікс Інтернешнл Інк., третя особа Chemonics International, про поновлення на роботі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що працювала в компанії Кімонікс Інтернешнл Інк. (Кімонікс) з 31 січня 2019 року та в порядку переведення з посади директора департаменту з операційних питань Кімонікс, проекту міжнародної технічної допомоги (МТД) Агентства США з міжнародного розвитку (USIAD) «Програма реформування сектору юстиції «Нове правосуддя» була призначена на посаду директора департаменту з операційних питань в Кімонікс, проект міжнародної технічної допомоги USIAD Програма «Конкурентноспроможна економіка України» (Програма КЕУ), що зафіксовано наказом №3-к від 07 лютого 2019 року та із нею був укладений трудовий договір №01/01-16 від 01 лютого 2019 року. 30 грудня 2023 року її було переведено з посади директора департаменту з операційних питань в Кімонікс/Програма КЕУ на посаду головного фахівця із комплаєнсу в Кімонікс/Програма КЕУ. 31 грудня 2024 року вона була звільнена за п.2 ст. 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку трудового договору наказом (розпорядженням) про припинення трудового договору (контракту) №67-к від 17 грудня 2024 року. Вважає звільнення незаконним, тому що трудовий договір не завершився, так як він, на її думку, немає ознак строкового трудового договору, як це було на стадії його підписання в 2019 році, або принаймні до дати завершення Програми КЕУ, тобто 15 жовтня 2025 року.
Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що вона не відповідає вимогам ЦПК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Порядок засвідчення копій документів визначений Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163:2020», затвердженим наказом ДП «УКРНДНЦ» від 01 липня 2020 року № 144. Цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи незалежно від носія інформації (далі - документи), зокрема на: організаційні (положення, статути, посадові інструкції, штатні розписи тощо); розпорядчі (постанови, рішення, накази, розпорядження); інформаційно-аналітичні (акти, довідки, доповідні записки, пояснювальні записки, службові листи тощо) документи, створювані в результаті діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, установ, підприємств, організацій та інших юридичних осіб (далі - юридична особа) незалежно від їхнього функціонально-цільового призначення, рівня і масштабу діяльності та форми власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту та місця розташування реквізитів у документах; вимоги до бланків та оформлення документів; вимоги до виготовлення документів.
Згідно з п. 5.26 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163:2020» передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».
Всупереч вищевказаним законодавчим нормам всі надані позивачем копії письмових доказів (для суду, відповідача, третьої особи) не засвідчені належним чином.
Таким чином, позивачці слід надати суду копії письмових доказів (для суду, відповідача та третьої особи), засвідчених належним чином.
Незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.
Третьою особою у позовній заяві зазначено Chemonics International, що знаходиться у США.
Як вбачається із змісту позовної заяви дані про третю особу (назва, місце розташування) зазначено на англійській мові без належно засвідченого їх перекладу на державну мову.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.
Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.
Верховний Суд також неодноразово наголошував на тому, що подані судові документи повинні бути викладенні державною мовою. Правова позиція викладена у ухвалі Верховного суду України від 31 березня 2020 року у справі №636/398/19, провадження №61-5685ск20; від 19 березня 2020 року у справі № 629/5741/19, провадження №61-5019ск20; від 02 березня 2020 року у справі №623/4072/19, провадження №61-2581ск20; від 27 лютого 2020 року у справі №638/6372/19, провадження №61-2956ск20.
Крім того, 25 квітня 2019 року прийнято Закон України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», яким імперативно передбачено, що єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначені цим Законом.
Вимоги до оформлення документів встановлюють вимоги до документів, які скеровуються до державних органів, в тому числі і до суду.
Провадження у справах за участю іноземних осіб врегульовано розділом ХI ЦПК України, а також Законом України «Про міжнародне приватне право», Гаазькою Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року.
Статтею 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачені загальні правила підсудності судам України справ з іноземним елементом. Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.
За приписами ч. 1 ст.87 ЦПК України суд, який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії.
Згідно з положеннями ст.190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.
Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.
Відповідно до ч. 1 ст. 498 ЦПК України у разі, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Право суду на звернення із відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави закріплене і в частині першій статті 80 Закону України «Про міжнародне приватне право».
З огляду на це, при розгляді даної справи є необхідність направити судове доручення до компетентного суду США про надання правової допомоги.
В рамках Гаазької конвенції з питань цивільного процесу від 01 березня 1954 року Україна має отримувати допомогу від таких країн як: Аргентина, Білорусія, Бельгія, Болгарія, Канада, Китай, Кіпр, Чехія, Данія, Єгипет, Естонія, Фінляндія, Франція, Німеччина, Греція, Угорщина, Ірландія, Ізраїль, Італія, Японія, Латвія, Литва, Люксембург, Мексика, Нідерланди, Норвегія, Польща, Португалія, Корея, Румунія, Росія, Словаччина, Словенія, Іспанія, Шрі-Ланка, Швеція, Швейцарія, Туреччина, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, США, Венесуела, Антигуа і Барбуда, Багами, Барбадос, Ботсвана, Кувейт, Малаві, Пакистан, Сан-Марино і Сейшели.
Крім того, Україна та США є підписантами Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, 1965.
Відповідно до ст.5 Конвенції, Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом: a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави. З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно. Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.
Відповідно до частини 8 статті 130 ЦПК України особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких у порядку, встановленому статтею 502 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 499 ЦПК України судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Враховуючи наведене, у зв`язку з тим, що третя особа знаходиться на території США, виникла необхідність у врученні їй документів, а саме позовної заяви та доданих до неї документів, копії ухвали про відкриття провадження у справі, та з`ясувати, чи визнає вона позовні вимоги, повідомити про дату, час та місце судового засідання та резервну дату судового засідання, а тому слід звернутися до компетентного органу США, із судовим дорученням про надання правової допомоги.
Слід також зазначити, що в силу ст.79 Закону України «Про нотаріат», нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.
В той же час, позивачем не надано перекладу позовної заяви разом з долученими до неї документами на англійську мову, засвідченими у встановленому вище порядку, для виконання певних процесуальних дій і вручення документів третій особі.
Таким чином, враховуючи знаходження третьої особи поза межами України, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості сповістити її про дату, час і місце проведення засідання та вручити копію позовної заяви з додатками, наявна необхідність направлення судового доручення та необхідність звернення суду України із судовим дорученням до іноземного компетентного органу у США для здійснення відповідних процесуальних дій, у порядку, встановленому Гаазькою Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, у зв`язку з чим, позивачці необхідно оформити позовну заяву та документи, що додаються до позовної заяви, у відповідності до вимог п. 2.3 розділу 2 вказаної вище Інструкції та надати суду належним чином завірений переклад на мову запитуваної держави.
У зв`язку з цим, позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України.
Дані недоліки є суттєвими та такими, що унеможливлюють забезпечення судом прав третьої особи і належне виконання міжнародного договору (Конвенції) відповідно до статей 130 та 187 ЦПК України.
Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.
У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.
Вимогами ч.1 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно ч. 2 ст. 185 ЦПК передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи вищевикладене, позовна підлягає залишенню без руху.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.175,177, 185,260, 263 ЦПК України, суддя
Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Кімонікс Інтернешнл Інк., третя особа Chemonics International, про поновлення на роботі.
Надати позивачці строк у десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для усунення недоліків шляхом подачі належним чином оформленої позовної заяви.
Вказані документи надіслати на адресу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області.
У разі невиконання до вказаного терміну вищезазначених вимог закону, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя