РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1498/24

Провадження №2/568/54/25

04 березня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Ковальчук Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

про відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ "Страхова група "ТАС" про відшкодування шкоди, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 14666,67 грн. витрат на спорудження надгробного пам`ятника та 21000 грн. витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 05.09.2021 р. на АД М06 "Київ-Чоп" відбулася дорожньо - транспортна подія за участю трьох транспортних засобів "DAF FX 105.460", р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , "Mercedes Benz Sprinter 313 CDI", р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , "AUDI А6", р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_5 (її дочка) від отриманих тілесних ушкоджень загинула.

За фактом вчинення ДТП, відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Станом на дату звернення до суду досудове розслідування триває.

Зазначила, що станом на час заподіяння шкоди, цивільна відповідальність водія автомобіля марки "Mercedes Benz Sprinter 313 CDI" застрахована у ПАТ "Страхова група "ТАС" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 23.04.2024 р. у справі №559/4259/23, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 22.09.2024 р., з ПАТ "Страхова група "ТАС" на користь позивача стягнуто в рахунок відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника 216000 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 29333,33 грн. Посилаючись на вказані обставини та враховуючи, що граничний ліміт відповідальності по страховому випадку становить 260000 грн., а вона за попереднім рішенням отримала 245333,33 грн, то просить стягнути з відповідача на її користь 14666,67 грн. витрат на спорудження надгробного пам`ятника.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив позовні вимоги. Зауважив, що страхова сума 260 000 грн. за одного померлого є максимальною сумою страхового відшкодування, яке виплачується в розмірі та порядку, передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Зазначив, що рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 23.04.2024 р. у справі №559/4259/23 з ПАТ "Страхова група "ТАС" на користь ОСОБА_1 , яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина померлої, стягнуто страхове відшкодування, пов`язане з втратою годувальника 216000 грн. та 29333,33 грн. моральної шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив з того, що крім позивачки (матері загиблої) та неповнолітньої дитини, право на моральне відшкодування внаслідок смерті має також батько загиблої - ОСОБА_6 , який вправі витребувати належну йому частку морального відшкодування при відповідному зверненні.

Відповідач стверджує, що загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Страхове відшкодування в межах страхового ліміту виплачено позивачці у повному обсязі, додаткове стягнення 14666,67 грн., перевищує максимальну страхову суму 260000 грн. за одного потерпілого, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У відповіді на відзив представник позивача наголосив, що батько загиблої пропустив термін на звернення із заявою на виплату страхового відшкодування, відповідно його частка страхового відшкодування не можу вкладатися в ліміт відповідальності, оскільки відповідач фактично не здійснив виплату цієї суми і в майбутньому не зможу виплатити, навіть після звернення зазначеної особи. Позивачем отримано 245333,33 грн. страхового відшкодування, доплата витрат на спорудження надгробного пам`ятника в сумі 14666,67 грн. не вийде за межі страхової суми.

Ухвалою від 18.09.2024р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалами від 22.10.2024 р., 26.11.2024 р. та 28.01.2025 р. судові засідання відкладені.

В судове засідання сторони не з`явилися, причини неявки не повідомили. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення про виклик до суду та довідкою про доставу електронного листа про виклик до суду.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання учасників справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що 05.09.2021 р. близько 21:12 год. на а/д Київ-Чоп 383 км + 13 м в с. Тараканів, Дубенського району, Рівненської області, сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля "AUDI А6", р.н. НОМЕР_3 (Республіка Німеччина), вантажного автомобіля "DAF FX 105.460", р.н. НОМЕР_1 (Російська Федерація) та "Mercedes Benz Sprinter 313 CDI", р.н. НОМЕР_2 , внаслідок чого пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження та 06.09.2021 р. від отриманих тілесних ушкоджень померла.

За даним фактом 05.09.2021 р. у Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000316 з правової кваліфікацією ч. 2 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування (а.с. 22).

Станом на дату настання дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність водія "Mercedes Benz Sprinter 313 CDI", р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, застрахована у ПАТ "Страхова група "ТАС" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР9278683, який діяв на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, станом на 05.09.2021 року (а.с. 19).

В матеріалах справи міститься свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 07.09.2021 р., відповідно до якого ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації смерті Крупецькою міслькою радою зроблено актовий запис № 105 від 07.09.2021 р. (а.с. 20).

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 23.04.2024 р. у справі №559/4259/23, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 22.09.2024 р., позовну заяву ОСОБА_1 , яка діяла в своїх інтересах та в інтересах сина загиблої ОСОБА_5 до ПАТ "Страхова група "ТАС" про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Страхова група "ТАС" на користь ОСОБА_1 216000 грн. страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника та 29333,33 грн. моральної шкоди, завданої смертю потерпілого (а.с. 44-59).

Під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що граничний ліміт відповідальності по даному страховому випадку у сумі не може перевищувати 260000 грн., у такому випадку, страхове відшкодування моральної шкоди, яке належить для виплати позивачам становить 29333,33 грн. (260000 грн. - 216000 грн. = 44000 грн.; 44000 грн.- сума морального відшкодування, яка припадає на трьох осіб, а саме батьків та сина померлої, які мають право на таке відшкодування (44000 грн.: 3 = 14666,66 грн. кожному). Крім позивачки (матері загиблої) та неповнолітньої дитини, суд врахував наявність іншого потерпілого батька загиблої ОСОБА_6 , який також має право на отримання страхового відшкодування і розпоряджається своїми правами на свій розсуд.

На виконання вказаного рішення ПАТ "Страхова група "ТАС" перераховано на рахунок ОСОБА_1 245333,33 грн., що підтверджується платіжним дорученням №446427 від 18.10.2024 р.

Згідно зі ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Частиною 1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Статтею 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Пунктом 27.5 Закону передбачено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати.

Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

За змістом статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.

Таким чином, шкода, завдана смертю потерпілого, підлягає відшкодуванню страховиком в межах ліміту страхового відшкодування.

Згідно положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі станом на у місячному розмірі з 1 січня становить 6000 гривень.

Позивачкою ОСОБА_1 понесені витрати на поховання померлої дочки ОСОБА_5 , що підтверджується бланком замовлення №2350-Б на виготовлення пам`ятника на ім`я ОСОБА_5 , товарним чеком від 01.02.2024 р. на суму 80000 грн. Також, в матеріалах справи міститься фотознімок встановленого пам`ятника ОСОБА_5 (а.с. 17-19).

Проте, відповідно до п. 27.5, ст. 27 Закону України № 1961-IV, граничний ліміт відповідальності по даному страховому випадку у сумі не може перевищувати 260000 грн.

Суд враховує, що відповідач ПАТ "Страхова група "ТАС" вже виплатив ОСОБА_1 , яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина загиблої, всю суму страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності 245333,33 грн. ( 260000 грн 245333 грн = 14666,66 грн.). Залишок суми страхового відшкодування 14666,66 грн., на стягненні якої на свою користь наполягає позивачка, є сумою морального відшкодування, яку вправі витребувати лише третій потерпілий - батько загиблої ОСОБА_6 .

За таких обставин, суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки виплата цієї суми на користь позивачки перевищує ліміт відповідальності страховика, а загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Доводи позивачки в тій частині, що вона має право на частку страхового відшкодування, яка в якості моральної шкоди визначена батькові загиблої ОСОБА_6 , оскільки останнім ця часта не витребувана, суд відхиляє як такі, що не ґрунтуються на нормах цивільного законодавства.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачена можливість збільшення суми у страховому відшкодуванні одній особі за рахунок частки, яка припадає на іншого потерпілого.

Крім того, суд враховує, що позивачка погодилась з рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 23.04.2024 р. у справі № 559/4259/23, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 22.09.2024 р., яким здійснений розрахунок суми страхового відшкодування і за батьком загиблої ОСОБА_6 визнано право на отримання страхового відшкодування у сумі 14666,66 грн.

Оскільки позивачкою вже вичерпано суму страхового відшкодування, тому вона не може компенсувати понесені витрати на поховання за рахунок коштів страховика, але позивачка не позбавлена можливості вирішити спірне питання у інший спосіб, передбачений діючим цивільним законодавством.

Враховуючи, що в позові відмовлено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України у задоволенні вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ "Страхова група "ТАС" про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасники справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" (місцезнаходження 03117, м.Київ, пр.Перемоги, 65, )

Повний текст виготовлено 05.03.2025 р.

Суддя А.О. Сільман