Справа № 750/376/25
Провадження № 2/750/907/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Косенка О.Д.,

секретар Веремій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 (далі - відповідач) про зменшення розміру аліментів.

Свої позовні вимоги обгрунтовував тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2011 по 15.04.2015, у якому в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 .

Судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.11.2024 у цивільній справі № 750/16101/24 стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.11.2024 та до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає, що при винесенні судового наказу не було враховано, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народився син ОСОБА_4 . 10 жовтня 2016 позивач вдруге одружився із матір`ю ОСОБА_4 - ОСОБА_5 . Отже, позивач має нову сім`ю, яка також потребує його фінансової підтримки, що впливає на його можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Крім того, у позивача відсутнє постійне джерело доходів, він має заборгованість по судових рішеннях, яка стягується у примусовому порядку органом ДВС.

Позивач просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача до 1/6 частини заробітку (доходу).

Ухвалою суду від 13.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10.02.2025.

31 січня 2025 до суду надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів справи довідки про доходи від зайняття підприємницькою діяльністю разом із заявою про поновлення строку для подачі доказів.

Позивач 10.02.2025 через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, згідно з відміткою у зворотньому повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення, за місцем реєстрації адресат відсутній. Відзив на позов від відповідача не надходив.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі 496/4633/18, від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22).

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвалою сууд, занесеною до протоколу судового засідання. Суд вирішим провести підготовче судове засідання за відсутності учасників справи, задовольнити клопотання позивача про долучення доказів.

Ухвалою суду від 10.02.2025 підготовче засідання у справі закриото та її розгляд по суті призначено на 20.02.2025.

Позивач 20.02.2025 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У зв`язку з неявкою відповідача 20.02.2025 розгляд справи відкладено на 05.03.2025.

У судове засідання 05.03.2025 сторони не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач про час, дату і місце розгляду був повідомлений рекомендованим листом, направленим за адресою реєстрації відповідача, який повернуто до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

У період з 06.08.2011 по 15.04.2015 позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.16), у якому в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

Після розірвання шлюбу за рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.04.2015 (а.с. 16) ОСОБА_3 залишилася проживати разом з матір`ю - відповідачем у м. Чернігові.

За інформацією позивача після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України колишня дружина ОСОБА_2 разом з нашою малолітньою донькою виїхала за кордон, де наразі і перебуває.

Судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.11.2024 у цивільній справі № 750/16101/24 стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.11.2024 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17).

Постановою старшого державного виконавця Деснянського ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бомбер Ю.А. від 22.11.2024 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_6 з виконання судового наказу № 750/16101/24 № 2-н/750/3906/24 та розпочато стягнення із позивача аліментів на утримання доньки (а.с. 18-19).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршенням або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача народився син ОСОБА_4 , про що Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 2447 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 20). Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міськради від 17.11.2023 № 743 ОСОБА_4 надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних та збройних конфліктів (а.с. 21).

10 жовтня 2016 позивач вдруге одружився із матір`ю ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (а.с. 22).

Отже позивач має нову сім`ю, яка також потребує його фінансової підтримки, що впливає на його можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі на користь відповідача.

На даний час позивач зареєстрований фізичною особою-підприємцем та виконує обов`язки директора ТОВ «КВАРЦО», основним видом діяльності якого є торгівля непродовольчими товарами та яке має податкову заборгованість, за твердженням позивача є збитковим (а.с. 23,23 зворот).

Згідно з довідкою Головного управління ДПС у Чернігівській області № 181/25-01-54-02-03 від 17.01.2025 у 2023-2024 роках у позивача відсутній оподатковуваний дохід від підприємницької діяльності (а.с. 48).

Рішеннями Господарського суду Чернігівської області від 17.11.2020 у справі № 927/822/20, Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.03.2021 у цивільній справі № 750/1013/21 та від 23.09.2021 у цивільній справі № 750/7384/21 з позивача стягнуто значні суми коштів (а.с. 24-26, 31-33). Виконавчі документи наразі перебувають в органах ДВС на примусовому виконанні (а.с. 27).

Із червня 2024 року у позивача істотно погіршився стан здоров`я, зокрема у нього діагностовано ряд захворювань, що підтверджується висновком лікуючого лікаря від 07.06.2024 та результатами проведення медичних обстежень в медичному центрі «Echo Health» від 21.05.2024, витягом електронних медичних сканувань (а.с. 30, 34-37). Позивач вказує, що внаслідок погіршення стану здоров`я, виникла необхідність постійних медичних оглядів, забезпечення належного лікування, консультування з кардіологом та проведення ультразвукових досліджень тощо, оплата яких, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, для нього є істотними витратами.

Крім того, на утриманні позивача перебуває матір - ОСОБА_6 , 1957 року народження, яка є пенсіонеркою та отримує пенсію по інвалідності 2 групи, що підтверджується копію свідоцтва про народження та копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 (а.с. 28,29).

Згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу № 1115 від 28.10.2024, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської власної ради, матір позивача ОСОБА_6 , 1957 року народження, як особа інвалідністю II групи має обмеження до самообслуговування, здатності до орієнтації, спілкування та контролю своєю поведінки, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду (а.с. 30). ОСОБА_6 проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується записом у висновку.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, не виключається одночасне настання трьох підстав для зміни розміру аліментів, а саме: зміни сімейного стану, зміни матеріального стану, погіршення стану, що має місце у даному випадку.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10.10.2023 у справі 682/2454/22 (провадження № 61-10748 св 23), від 19.06.2024 у справі № 686/22677/23 «провадження № 61-5022св24). Під зміною сімейного стану платника аліментів, серед іншого, розуміється з`явлення у його сім`ї осіб, яким він за законом зобов`язаний надавати утримання і які фактично знаходяться на його утриманні.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Позивач стверджує, що наразі він здійснює перевезення громадян і його

середньомісячний дохід складає у розмірі 10 000 грн, отримання аліментів у розмірі 1 600 грн (1/6 частка) щомісячно цілком забезпечить рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку доньки ОСОБА_7 , з урахуванням того, що відповідачка має рівний з ним обов`язок по утриманню дитини, також має дохід від підприємницької діяльності.

З огляду на те, що процесуальні норми, які регламентують питання розгляду справи у порядку наказного провадження не передбачають дотримання засад змагальності сторін та дослідження доказів на противагу позиції заявника, суд вважає, що факти існування на момент розгляду справи та ухвалення судового наказу від 18.11.2024 про стягнення із позивача аліментів на утримання неповнолітньої дочки, обставин, про які суду було не відомо, за своєю правовою природою може прирівнюється до істотних змін, про які йдеться у ч. 1 ст. 192 СК України.

Отже, враховуючи, що у сімейному житті та матеріальному становищі позивача відбулися істотні зміни, які вплинули на можливість здійснювати сплату аліментів у повному обсязі на утримання своєї неповнолітньої дочки, суд доходить висновку про необхідність зменшення розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 211,20 грн сплаченого судового збору за подачу позову.

Керуючись ст. 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) задовольнити повністю.

Зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.11.2024 у цивільній справі № 750/16101/24, яким стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.11.2024 та до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , щомісячно аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення виготовлено 10.03.2025.

Суддя Олег КОСЕНКО