ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1715/25 Справа № 189/2063/24 Суддя у 1-й інстанції - Чорна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

при секретарі - Лопаковій А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2024 року у складі судді Чорної О.В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2020 року у справі №189/295/20 з нього проводиться стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 березня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що на даний час його сімейний стан змінився через народження від іншого шлюбу доньок, у зв`язку з чим вважає, що вказана обставина є самостійною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки на його утриманні перебуває троє дітей, тому розмір коштів на їх утримання повинен бути у рівних частках, а саме по 1/6 на одну дитину.

Окрім того, він допомагає своєму батькові, який є пенсіонером.

Таким чином, зазначені обставини свідчать про зміну його сімейного та майнового стану, що є підставою для зміни розміру присуджених аліментів, на підставі чого просив змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу).

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю підстав для задоволення позову та зменшення визначеного судом розміру аліментів, оскільки обставини, на які посилається позивач, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів й позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження значного погіршення його матеріального стану у порівнянні з доходами на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував усіх обставин справи, що мають суттєве значення для справи та дійшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Вказує, що на даний час змінився його сімейний та матеріальний стан, на підтвердження вказаних обставин суду були надані належні та допустимі докази у справі, що свідчать про зміну фінансового стану, оскільки народження доньок в іншому шлюбі призвело до додаткових витрат, а тому наявні підстави для задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2020 року у справі №189/295/20 з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) починаючи з 17 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

З 04 березня 2020 року ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 . Від шлюбу мають малолітніх дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З довідки про доходи позивача за період 2023 - 2024 роки, вбачається, що за період з травня 2023 року по липень 2024 року, останній перебуваючи на посаді заступника командира полку та працюючи в Департаменті поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції «Лють» отримав заробітну плату у розмірі 1417721,85 грн.

Судом встановлено, що у 2024 році позивач вже звертався до Покровського районного суду Дніпропетровської області з тими ж самими позовними вимогами, до тієї ж самої сторони, просив зменшити розмір аліментів з тих же самих підстав, але було відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2024 року, яке набрало законної сили 10 липня 2024 року, вже встановлювалися такі фактичні обставини справи як народження у шлюбі з ОСОБА_5 двох малолітніх дітей ОСОБА_7 , 2018 року народження та ОСОБА_8 , 2021 року народження.

Згідно із частиною першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Згідно з частинами першою, другою статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, зміна сімейного стану особи, а саме, народження у неї дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Крім того, якщо розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину, без підтвердження погіршення матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та буде суперечити її інтересам.

У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 було викладено висновок, що зміна сімейного стану відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, заявляючи позов про зменшення розміру аліментів, саме позивач має довести зміну свого сімейного та/або майнового стану, яка істотно впливає на можливість сплати аліментів у раніше визначеному розмірі.

Водночас, звернувшись до суду з цим позовом, позивач не надав належних доказів на підтвердження зміни його майнового стану саме на момент звернення до суду з даним з позовом.

Як вбачається з довідки про доходи позивача №534 від 14 серпня 2024 року, ОСОБА_1 за період з травня 2023 року по липень 2024 року отримав доходи на загальну суму 1414721,85 грн. При цьому, як встановлено рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2024 року, за період з 1 по 4 квартал 2023 року позивач отримав дохід у розмірі 1191889,90 грн.

Отже, ОСОБА_1 отримує регулярний та стабільний дохід, у розмірі достатньому для сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , а також достатній для забезпечення інших членів сім`ї.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів про відсутність правових підстав для задоволення позову та зменшення розміру аліментів на утримання дитини, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення його майнового стану й визначений судом розмір аліментів забезпечить право дитини на нормальний життєвий рівень, мінімально достатній для його фізичного, морального, культурного і соціального розвитку.

Доводи апеляційної скарги з приводу зміни сімейного стану боржника через народження двох доньок від іншого шлюбу, що є самостійною підставою для зменшення розміру аліментів, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки скаржник не надав ні суду першої інстанції ні апеляційної інстанції достатніх доказів важкого матеріального становища, а навпаки, матеріалами справи підтверджується поліпшення майнового стану скаржника, що підтверджується довідкою про доходи № 534 від 14 серпня 2024 року.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , з якою він створив нову сім`ї, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки створення нової сім`ї не може бути достатньою та безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Доводи апеляційної скарги про те, що на теперішній час на його утриманні перебуває троє дітей, а тому кошти на їх утримання мають розподілятися порівну, а саме по 1/6 частини доходу на кожну дитину, є безпідставними, оскільки визначення частки від доходу на утримання трьох дітей застосовується при визначенні розмірів аліментів на цих дітей, що не є предметом розгляду даної справи.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення суду першої інстанції ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Фактично доводи апеляційної скарги на законність судового рішення не впливають, а направлені виключно на переоцінку доказів та встановлення фактичних обставин справи.

Отже, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі та правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює та застосував норми права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, пункту 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Згідно статті 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку із переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 19 лютого 2025 року.

Повний текст судового рішення складено 28 лютого 2025 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна