Справа № 148/241/25
Провадження №2-о/148/30/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Володимирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про надання права на шлюб,-

встановив:

Заявниця звернулася в суд з вказаною вище заявою, в якій просить надати їй право на шлюб зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що вона та її матір ОСОБА_3 мають статус внутрішньо переміщених осіб і фактично проживають у АДРЕСА_2 .

04.11.2023 вона познайомилася через мережу Інтернет зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на той час перебував у складі Збройних Сил України і проходив військову службу у м. Костянтинівці Донецької області.

23.12.2023 вони зустрілись у м. Добропілля Донецької області. Між ними склалися теплі, щирі, ніжні стосунки, взаємні почуття любові один до одного. Після цієї зустрічі вона з дозволу батьків переїхала у м. Костянтинівку, де проходив службу ОСОБА_2 , і вони з цього часу стали з ним спільно проживати однією сім`єю.

В березні 2024 року ОСОБА_2 звільнився зі служби і вони разом з ним нетривалий період часу спочатку жили з матір`ю в селищі Чернігівка Донецької області, а пізніше переїхали з її дозволу проживати у м. Володимир в квартиру його рідної бабусі, оскільки з матір`ю у нього не складались гарні відносини. Отже, вони жили, як сім`я, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, який використовувався в інтересах сім`ї, та мали бажання узаконити свої відносини.

З цією метою звернулися до Володимирського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області, щоб подати заяву про реєстрацію шлюбу, однак нам було відмовлено через те, що вона не досягла вісімнадцятирічного віку.

На початку жовтня 2024 року вона завагітніла і вони з ОСОБА_2 чекали народження дитини. З метою забезпечення сім`ї ОСОБА_2 виявив бажання продовжити службу у Збройних Силах України, де знаходиться по даний час. Після його мобілізації, до середини грудня 2024 року, вона залишилась проживати з його бабусею.

Однак для підтвердження вагітності та з метою стати на відповідний облік вона повернулася до своєї матері у селище Шпиків Вінницької області, як внутрішньо переміщена особа.

При медичному огляді було встановлено, що плід має патологію. Тому 26.12.2024 їй була проведена операція по перериванню вагітності в терміні 11 тижнів за медичними показами МВВР плода. Це досить важка для них з ОСОБА_2 втрата, але вони підтримують один одного і мають виважений намір зареєструвати шлюб, що буде в повній мірі відповідати її інтересам, оскільки вони з ним більше року перебувають у фактичних шлюбних відносинах.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала, посилаючись на обставини, викладені у ній. Зазначила, що укладення шлюбу буде відповідати її інтересам, бо вона хоче створити сімю зі ОСОБА_2 . Також зазначила, що на даний час вона не вагітна.

Заінтересована особа ОСОБА_3 , яка є матір`ю заявниці, просила заяву задовольнити. Вважає, що оскільки в її дочки та ОСОБА_2 щирі, взаємні почуття, то вони можуть створити сім`ю і хочуть узаконити свої відносини.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, заяву визнає повністю.

Представник заінтересованої особи Володимирського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомлена про дату, час та місце судового засідання належним чином в судове засідання не з`явилася. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути дану справу без неї, не заперечує проти надання права на шлюб.

Вислухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом, заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та на момент звернення до суду із заявою про надання їй права на шлюб досягла 17-ти річного віку, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 7) та копія паспорта громадянина України № НОМЕР_2 , виданого 13.01.2022 органом 1430 (а.с. 8).

Згідно копії довідки від 15.10.2024 №522- ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , взята на облік як внутрішньо переміщена особа (а.с. 10).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 04.07.2024 (а.с. 12).

Згідно довідки від 05.12.2024 №9477 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України ОСОБА_2 дійсно в період з 25.10.2024 по 05.12.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Харківській області Чугуївський район, Вовчанська міська ТГр, с. Рубіжне (а.с. 13).

Відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №31556 ОСОБА_1 поступила в гінекологічне відділення ВОКЛ ім. М.І.Пирогова на переривання вагітності за медичними показами. 30.12.2024 їй було проведено операцію: інструментальна ревізія порожнини матки (а.с. 14).

Вирішуючи питання про те, чи підлягає дана заява задоволенню, чи підстави для її задоволення відсутні, суд виходить із такого.

Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб.

За змістом ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу.

Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам.

Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Відповідно до роз`яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 293 ЦПК України). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч. 2 ст. 23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім`я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як уже зазначалось судом, законодавець у ч. 2 ст. 23 СК України визначив основні підстави для надання особі права на шлюб, а саме досягнення особою шістнадцяти років та відповідність укладення такого шлюбу її інтересам.

Однак, при наданні особам права на шлюб, які не досягли шлюбного віку, серед основних, суд має врахувати й інші вагомі обставини, які зумовлюють необхідність зниження шлюбного віку при наданні особі права на шлюб. Такими обставинами, можуть бути, вагітність жінки, фактичне створення сім`ї та проживання у шлюбі без його реєстрації з іншою особою, народження дитини.

Суд, заслухавши пояснення заявниці ОСОБА_1 та зацікавленої особи ОСОБА_3 , проаналізувавши наведені заявницею у поданій заяві та у судовому засіданні підстави для надання особі права на шлюб, не вважає їх обґрунтованими. Так, посилання заявниці на ту обставину, що необхідність реєстрації шлюбу до досягнення нею шлюбного віку відповідатиме її інтересам, оскільки вони з ОСОБА_2 більше року проживають разом як сім`я, суд вважає безпідставними.

Так, в судовому засіданні встановлено, що заявниця проживає з матірю в с-щі Шпиків , є ученицею одинадцятого класу, особа, з якою вона бажає зареєструвати шлюб, проходить військову службу, переважну більшість свого часу він перебуває в зоні проведення бойових дій. Фактично заявниця та ОСОБА_2 проживають окремо, сталих сімейних звязків, притаманних подружжю, не створили та не мають. Те, що вони 2 місяці проживали з його бабусею, що жодними доказами не підтверджено, ніяк не свідчить про факт створення сімї. Крім того, не підтверджено належними доказами доводи про те, що вони зверталися до відповідного органу РАЦС для реєстрації шлюбу. Тобто, заявницею, заінтересованою особою не доведено обставин, які б підтверджували фактичне створення ними сім`ї, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, а також того, що ранній шлюб буде відповідати найвищим інтересам заявниці.

Інших обґрунтованих обставин, які б слугували підставою для надання заявниці права на шлюб до досягнення нею вісімнадцятирічного віку, ОСОБА_1 не наведено, заява останньої не пов`язана з вагітністю чи народженням дитини. Бажання заявниці зареєструвати шлюб та створити сім`ю повинно узгоджуватися з існуючими нормами права. При цьому, суд зауважує, що заявниця досягне віку, з якого матиме право на шлюб, менше ніж через рік, 23.12.2025.

Суд не може надати право особі на шлюб на підставі посилань, наведених у заяві, які жодними доказами не підтверджені, оскільки така позиція суду ґрунтувалась би на припущеннях, що є неприпустимим та суперечить вимогам ч. 6 ст. 81 ЦПК України, а наведені обставини про те, що заявниця та ОСОБА_2 постійно дбають один про одного, що він забезпечує заявницю матеріально, не є підставою для надання права на шлюб особі, яка не досягла шлюбного віку.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про надання права на шлюб задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 27 СК України, ст.ст. 4, 13, 76-81, 89, 263, 265, 293 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Володимирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про надання права на шлюб - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 28.02.2025.

Суддя Л.А. Штифурко