Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/2841/25
Провадження № 2-н/357/622/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бебешко М. М. розглянувши заяву Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії, -

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява КП БМР «Білоцерківтепломережа» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії, в якому просять видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість з урахуванням суми на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів та три відсотки річних за період з 01.11.2021 року по 01.02.2025 року.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Заявник вважає, що на період запровадження карантину з 30 березня 2020 року до 30 червня 2023 року та до завершення воєнного стану в Україні, який триває дотепер строки позовної давності зупиняються.

Разом з тим згідно п.9 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК) (1618-15), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України ( 435-15 ) (далі - ЦК)). Разом із тим, лише той факт, що договірні зобов`язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Проаналізувавши зміст заяви, суд вважає, що заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу та просить стягнути заборгованість за період, що виходить за межі встановленого трирічного строку позовної давності. Твердження заявника, що такий строк позовної давності зупинявся свідчить про наявність спору про право, а, отже, така вимога не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, а має вирішуватися в порядку позовного провадження.

Отже, зі змісту заяви та доданих до неї доказів вбачається, що заборгованість нарахована поза межами строку позовної давності, що є підставою для відмови у видачі судового наказу в порядку п.5 ч.1ст.165 ЦПК України.

Керуючись п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії, -

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя М. М. Бебешко