Справа №676/1851/24
Номер провадження 2/676/226/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Бондаря О.О.

за участю секретаря судового засідання Коротун В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

15 березня 2024 року Позивач звернувся до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтовуються тими обставинами, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано 24 січня 2024 року мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З моменту фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства, тобто з січня 2023 року сторони почали проживати окремо. З цього моменту відповідачка ніяким чином не піклується про сина, не надає жодної матеріальної допомоги, не цікавиться розвитком сина, не цікавиться станом його здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє Інтересу до внутрішнього світу дитини - створились умови, які шкодять інтересам дитини. У зв`язку із чим позивач просить позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2024 року судом прийнято позовну заяву і відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2024 року суд зобов`язав Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради надати суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. (справа № 676/6857/24, номер провадження 2/676/2779/24)

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2024 року по справі №676/6857/24, номер провадження 2/676/2779/24 суд об`єднав справи за №676/1851/24 та за №676/6857/24 в одне провадження за №2/676/1340/24.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2024 року суд закрив підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та призначив справу до судового розгляду.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позов підтримали.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала позицію Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, викладену у висновку органу опіки та піклування.

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 допитані у судовому засіданні, підтвердили обставини викладені у позовній заяві.

Заслухавши сторони, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що Позивач та Відповідачка є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Кам`янець-Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №973 від 24 грудня 2020 року.

З копії рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 січня 2024 року вбачається, що шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано.

З копії Довідки №01-36/06 від 12.03.2024 року вбачається, що Позивач дійсно приводить, забирає сина в ЗДО №15, оплату за харчування та освітні послуги проводить сам, зі слів вихователя, за час перебування дитини в ЗДО №15, мати не приводить, не забирає сина із ЗДО та не відвідує ніякі загальногрупові та загальносадові заходи.

З копії Акту обстеження умов вбачається, що було проведено обстеження за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що умови проживання задовільні, в квартирі проведено сучасний ремонт, прибрано, є меблі, побутова техніка та предмети побуту, продукти харчування в достатній кількості, малолітній ОСОБА_3 охайний, доглянутий, для нього облаштовано окрему кімнату, в якій є ліжко, місце для ігор, шафа для зберігання речей, сезонний одяг та взуття, іграшки. За вказаною адресою зареєстровані Позивач, Відповідачка та їхній син, однак Відповідачка там не проживає. В сім`ї доброзичливі стосунки, батько організовує дозвілля та турбується про дитину.

З Довідки від 13.03.2024 року виданої лікарем-педіатром ОСОБА_9 вбачається, що лікуванням малолітнього ОСОБА_3 займається батько, звертається вчасно на профілактичні огляди та вакцинацію, мати здоров`ям дитини не займається, лікаря з дитиною не відвідувала.

З копії Висновку за результатами психологічних консультацій від 13.03.2024 року вбачається, що психологічний розвиток малолітнього ОСОБА_3 відповідає віковій нормі, батько для ОСОБА_3 авторитет, сприймає його, як активного, люблячого, справедливого, розумного, співчутливого та зрілого. Майже увесь час проводить із батьком, ходить в садочок. До мами ОСОБА_3 ставиться із сумом та образою, під час обстеження вибрав для неї чорний колір, що може свідчити сприймання матері, як невідомої та таємничої. За результатами співбесіди з`ясувалось, що мати малолітнього ОСОБА_3 свідомо прийняла рішення про позбавлення її батьківських прав і на неї ніхто не тиснув, через зміну життєвої парадигми вона планує почати вдале життя за кордоном з іншим чоловіком.

З копії нотаріально посвідченої приватним нотаріусом КПРНО Хмельницької області Яцевич Г.В. заяви від 14 березня 2024 року, зареєстрованого в реєстрі за №1559 вбачається, що ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, щодо малолітнього сина ОСОБА_4 .

З копії Акту перевірки паспортного режиму від 12.03.2024 р. та Довідки №204 вбачається, що Відповідачка не поживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Копіями Договору купівлі-продажу від 27.06.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №480, приватним нотаріусом КПМНО Хмельницької області Мартинюк С.О. та Витягу №5450683 від 27.06.2013 р. підтверджується праві власності Позивача на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії Довідки №ПЦ00-000001 від 12.03.2024 р. вбачається, що Позивач працює у ФОП ОСОБА_10 з 26.11.2019 р. та займає посаду Тракторист-машиніст сільськогосподарського (лісогосподарського) виробництва, його дохід за період з 01.09.2023 р. по 29.02.2024 р. склав 41 800,00 грн..

З копії Висновку органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 затвердженого Рішенням Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради №526 від 26 червня 2024 року вбачається, що комісією було обстежено умови проживання малолітнього ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що вони задовільні, дитина проживає із батьком, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при розгляді питання по суті у присутності Позивача та Відповідачки встановлено, що мати проживає у місті Києві, планує переїхати до Німеччини, з січня 2024 року вихованням дитини займається батько, він не ініціював притягнення Відповідачки до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків та стягнення з неї аліментів, тому комісія вважає, що примирення сторін можливе після отримання ними психологічної допомоги, а підстави для позбавлення батьківських прав на їх думку відсутнє.

Однак органом опіки і піклування не вбачається також підстав для притягнення матері до відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків з чого можна зробити висновок, що батько дитини належним чином виконує батьківські обов`язки самостійно.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

В абзаці 2 пункту 16 Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Враховуючи викладене, як встановлено в судовому засіданні, відповідачка дійсно свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не допомагає матеріально, не цікавиться здоров`ям, навчанням та вихованням, не спілкується без будь-яких перешкод та причин для цього.

Крім того суд враховує, що відповідачці не чиняться будь-які перешкоди у спілкуванні з дитиною, і таким чином вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому, суд приходить до переконання, що відповідачку слід позбавити батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1-2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 4 ст. 170 СК України).

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 193 СК України влаштування дитини до закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення аліментів заявлені у розмірі, мінімально встановленому законом, є обґрунтованими та також підлягають задоволенню.

При вирішенні спору суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з Позивачки на користь Відповідача у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, , 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини , сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211 гривень 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 гривень 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складання повного рішення .

Рішення набирає законної сили в порядку , передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради ( майдан Відродження, 1, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область, ).

Повне рішення складено 11 лютого 2025 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Бондар О.О.