Справа № 274/707/24 Провадження № 2/0274/110/25
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
04.03.25 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомАкціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", представниками якого є Киричук Г.М., Кущ Я.В.,
доОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
простягнення заборгованості,
Як вбачається з Заяви, ОСОБА_1 просив Банк надати йому споживчий кредит на наступних умовах: сума кредиту 66 780,00 грн., у тому числі на загальні споживчі цілі 60 000,00 грн., для оплати договору страхування 6 780,00 грн., строк 36 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99% у місяць (за графіком платежів, який міститься у Заяві 1 996,72 грн. щомісяця) , розмір процентної ставки 0,01% річних, разова комісія 300,00 грн., спосіб надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі видача готівки через касу.
Зважаючи на зміст Заяви, підпункт 2.2.1 пункту 2.2 Публічної пропозиції Банку на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженої рішенням правління Банку 06.03.2018 р. (а. с. 26 37), а також статі 634, 641, 644 Цивільного кодексу України, між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Верховний Суд неодноразово підтверджував свою позицію про те, що банківська виписка в розумінні статей 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пунктів 41, 42, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 р. № 75 (далі Положення), інших нормативних документів Національного банку України, як документ, що є підтвердженням виконаних за день операцій за рахунком клієнта, є належними та допустимим доказом у справі, що підтверджує рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором (до прикладу, постанова Верховного Суду від 25.05.2021 р. у справі № 554/4300/16-ц).
Посилання ОСОБА_1 на те, що ця виписка по рахунку не підписана особою, яка його сформувала, та не містить інших даних, які дають змогу ідентифікувати особу та її повноваження на формування виписки, а тому є неналежним доказом, є помилковим, з огляду на таке.
Виписка Банку з особового рахунку ОСОБА_1 за період з 10.09.2018 р. по 01.12.2023 р. дійсно не міститься підпису особи, яка її сформувала начальника Управління стягнення проблемних активів Департаменту стягнення кредитів Банку Є.М. Височина (а. с. 21).
Згідно з пунктом 51 Положення первинні документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: зокрема, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції.
Крім того, пунктом 61 Положення передбачено, що форма клієнтських рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Клієнтські рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити:
1) номер клієнтського рахунку;
2) дату здійснення останньої (попередньої) операції;
3) дату здійснення поточної операції;
4) код Єдиного ідентифікатора Національного банку України (далі ID НБУ) банку, у якому відкрито рахунок;
6) сума вхідного залишку за рахунком;
7) код ID НБУ банку-кореспондента;
8) номер рахунку кореспондента;
10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом);
11) сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку;
12) суму вихідного залишку.
Більше того, пунктом 63 Положення визначено, що виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить реквізити: зокрема, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.
Таким чином наявність у банківський виписці з особового рахунку, яка має слугувати первинним документом, такого обов`язкового реквізиту як особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні операції, (у складанні виписки з рахунку клієнта), Положенням не передбачено, достатнім є наявність у ній даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції (у складанні виписки з рахунку клієнта).
Тобто обов`язкова наявність у виписці Банку з особового рахунку ОСОБА_1 за період з 10.09.2018 р. по 01.12.2023 р. підпису начальника Управління стягнення проблемних активів Департаменту стягнення кредитів ОСОБА_3 . Височина не передбачена Порядком.
При цьому ця виписка містить інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції (у складанні виписки з рахунку ОСОБА_1 ), її посаду, ініціали та прізвище (начальник Управління стягнення проблемних активів Департаменту стягнення кредитів ОСОБА_3 . Височин), що відповідає пунктам 51 та 63 Положення.
ОСОБА_1 заперечень проти цих розрахунків, зокрема, що вони містять арифметичні або інші помилки, не подав.
Частинами другою та третьою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України, яка підлягає застосуванню в силу положення частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Щодо заборгованості з комісії Суд зазначає наступне.
ОСОБА_1 вважає, що сплачена ним комісія має бути зарахована в рахунок інших платежів за кредитним договором, посилаючись на правові позиції Верховного Суду щодо застосування норм Закону України "Про споживче кредитування".
Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи викладене, позов Банку підлягає задоволенню.
На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_1 на користь Банку у якості відшкодування судових витрат (судового збору, сплаченого за подання позовної заяви) підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 2 422,40 грн. (а. с. 6, 7).
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" у якості відшкодування судових витрат (судового збору, сплаченого за подання позовної заяви) грошові кошти у розмірі 2 422,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут