Справа № 639/1398/25
Провадження № 2/639/909/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Борисенка О.О.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал», треті особи: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим провадженням,

установив:

До Жовтневого районного суду м. Харкова 04.03.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал», треті особи: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача безпідставні набуті грошові кошти у розмірі 63128,00 грн, сплачених 20.08.2024 та 26.08.2024 чоловіком позивача ОСОБА_5 в рамках виконавчого провадження № 75830625 з примусового виконання заочного рішення Київського районного суду м. Полтави у справі № 644/9111/21 від 14.08.2023, боржником по якому була ОСОБА_1 .

Позивач зазначила, що заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави у справі № 644/9111/21 від 14.08.2023 стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 57113,43 грн, а також в рівних частинах з відповідачів на користь позивача стягнуто судовий збір у розмірі 2270,00 грн, по 567,50 грн з кожного. На примусовому виконанні Індустріального ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 75830625 з примусового виконання заочного рішення Київського районного суду м. Полтави у справі № 644/9111/21 від 14.08.2023, боржником по якому була ОСОБА_1 , яке наразі завершено.

За заявою позивачки від 13.09.2024 вказане заочне рішення від 14.08.2023 скасоване ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21.10.2024, та по справі призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. 15.11.2024 рішенням Київського районного суду м. Полтави у справі № 644/9111/21 позовні вимоги КП «Харківводоканал» задоволені частково, та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 44442,05 грн, а також в рівних частинах з відповідачів на користь позивача стягнуто судовий збір у розмірі 2270,00 грн, по 567,50 грн з кожного.

На думку позивача, відповідачем безпідставно набуто кошти у розмірі 63128,00 грн, сплачених 20.08.2024 та 26.08.2024 чоловіком позивача ОСОБА_5 в рамках виконавчого провадження № 75830625 з примусового виконання заочного рішення Київського районного суду м. Полтави у справі № 644/9111/21 від 14.08.2023, яке наразі скасовано, оскільки за рішенням суду від 15.11.2024 видані виконавчі листи, які будуть спрямовані до примусового виконання, що може призвести до повторного стягнення з позивача заборгованості на користь відповідача за одним й тим самим зобов`язанням.

Матеріали позовної заяви сформовані в системі «Електронний суд» 03.03.2025 та підписані представником позивача адвокатом Індутним-Шматьком Станіславом Миколайовичем, який діє на підставі ордеру.

Розглянувши надані матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку про наявність правових підстав щодо відмови у відкритті провадження у справі за позовною заявою про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим провадженням, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті четвертої ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Кредитором у кондиційному зобов`язанні є учасник цивільних правовідносин, який має легітимне право вимоги щодо майна, що було набуте та/або утримано іншою особою без достатньої правової підстави чи на підставі, яка згодом відпала.

Як вбачається із змісту позовної заяви та підтверджується наданими документами, за зобов`язанням, що виникло на підставі заочного рішення Київського районного суду м. Полтави у справі № 644/9111/21 від 14.08.2023, божником є позивач ОСОБА_1 , а грошові кошти сплачені іншою особою чоловіком позивача ОСОБА_5 .

Отже, у цих спірних правовідносинах належним позивачем у справі за позовом про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим провадженням має бути саме особа, яка сплатила вказані кошти - ОСОБА_5 .

Суд доходить висновку, що при стягнення коштів, які були набуті на підставі судового рішення, яке в подальшому було змінено або скасовано, належним способом захисту порушених прав є звернення до суду із заявою про поворот виконання судового рішення, а не з вимогою у порядку ст. 1212 ЦК України, з огляду на таке.

Поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника. Його суть полягає у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 569/15646/16-ц).

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2011 у справі №13-рп/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання рішення це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Підстави та порядок повороту виконання рішення суду врегульовані статтею 444 ЦПК України, за змістом частини другої якої, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Частиною 9 статті 444 ЦПК України визначено, що якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (частина перша статті 446 ЦПК України).

Поворот виконання рішення полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Тому суди на забезпечення такої гарантії відновлення прав учасників процесу, як поворот виконання рішення мають задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнені кошти за скасованим судовим рішенням у разі відсутності обмежень, установлених законом.

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 336/9595/14 (провадження № 61-14640сво18), у постанові Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2022 року у справі № 405/3788/19 (провадження № 61-826св22).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, викладене, права позивача підлягають поновленню шляхом її звернення до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про поворот виконання рішення, за правилами Розділу VІ ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».

Керуючись ст. 4, 19, 186, 260, 261, 293, 444 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал», треті особи: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим провадженням.

Роз`яснити позивачу її право на звернення до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, за рішенням якого позовні вимоги задоволені в меншому розмірі, із заявою про поворот виконання рішення, за правилами Розділу VІ ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО