Провадження № 22-ц/802/229/25 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за минулий період, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лавренчука Олександра Володимировича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за останні три роки.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем у справі перебували в сімейних відносинах без укладення шлюбу, від яких у них народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що за весь час, починаючи з припинення відносин, відповідач не бажав добровільно брати участь в утриманні дітей, а також не сплачував аліменти на їх утримання протягом останніх трьох років.

Зазначає, що відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, отримує щомісячний дохід.

У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання малолітнього сина ОСОБА_3 за минулий період в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей до 6 років, що становить 38721,00 грн та на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 3699,00 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за минулий період відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лавренчук О. В. подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що суд неповно з`ясував обставини справи та порушив норми процесуального права, що призвело до того що, суд необґрунтовано відмовив у задоволенні позову, зробив висновки, які не відповідають дійсним обставинам справи, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача адвокат Восковський Ю. О. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 5, 6).

У відповідності до ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Матеріали справи не містять будь - яких доказів на підтвердження того, що позивачкою вживалися заходи щодо стягнення матеріальної допомоги на дітей з ОСОБА_2 , а він у свою чергу ухилився від вирішення цього питання.

Таким чином, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості зі сплати аліментів за минулий період.

Покликання в апеляційній скарзі на ті обставини, що судом не враховано інтереси дітей та не зазначено, які докази участі в утриманні дітей надано відповідачем, не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають вимогам чинного законодавства, враховуючи, що нормою закону, якою регулюються зазначені правовідносини, покладено обов`язок надання доказів вживання заходів щодо стягнення аліментів та ухилення від їх сплати саме на позивача.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з судовим рішенням у справі та переоцінки доказів у справі, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого по даній справі рішення, в оскаржуваній частині, та відсутність підстав для його скасування.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.268 ч.ч.4, 5, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лавренчука Олександра Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2024 рокув даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: