ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4364/25 Справа № 173/869/24 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

27 лютого 2025 року м.Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Красвітної Т.П., ознайомившись з апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 січня 2025 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України і ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 січня 2025 року вимоги за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України і ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - задоволено частково.

На зазначене вище рішення Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу 18.02.2025, яка підписана ОСОБА_2 .

Разом з тим, вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

У підтвердження своїх повноважень на представництво Міністерства оборони України до апеляційної скарги ОСОБА_2 додає витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де керівником зазначено Умєрова Р.Е.; довіреність від 7 листопада 2023 року, якою ОСОБА_3 уповноважує Вельму І.О. представляти інтереси Міністерства оборони України з правом передоручення, та довіреність від 20.08.2024 року, якою ОСОБА_4 уповноважує, в порядку передоручення, Застебу А.В. представляти інтереси Міністерства оборони України.

Частина 3 статті 58 ЦПК України передбачає, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

У пунктах 18, 20, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20, вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Відтак, повноваження особи, яка в порядку самопредставництва здійснює представництво інтересів юридичної особи, визначаються законом, статутом, положенням, трудовим договором (контрактом), а не довіреністю.

Враховуючи вищевикладене, приєднана до апеляційної скарги довіреність у порядку передоручення не підтверджує повноваження Застеби А.В. представляти інтереси Міністерства оборони України в порядку самопредставництва відповідно до ст. 58 ЦПК України.

Таким чином, Застебі А.В. необхідно надати апеляційному суду документи, які підтверджують її повноваження на представлення Міністерства оборони України у апеляційному суді, передбачені ст. 58 ЦПК України

Крім того, у поданій апеляційній скарзі Міністерство оборони України заявило клопотання про відстрочення сплати судового збору на розумний строк або до ухвалення рішення у справі, посилаючись на те, що Міністерство оборони України є бюджетною установою, оплата судового збору здійснюється Державним казначейством України, що призведе до пропущення строків подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов:

1) якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

2) або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

3) або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Міністерство оборони України не є позивачем у даній справі, а відтак підстави для відстрочки сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги відповідно до вищезазначених норм відсутні.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі №0940/2276/18.

Крім того, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особі може бути відстрочено сплату судового збору, є вичерпним.

Отже, положення частини першої статті 136 ЦПК, як загальної норми, що регулює питання відстрочення сплати судового збору, деталізовані конкретизуючими нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону України «Про судовий збір», що свідчить про необхідність при застосуванні положень статті 136 ЦПК та вирішенні питання про відстрочення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

При цьому, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Такий правовий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року (справа № 0940/2276/18).

Предметом даної заяви не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому правові підстави для відстрочення Міністерству оборони України сплати судового збору за подання апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08 липня 2011 року (в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги) ставка судового збору при зверненні з апеляційною скаргою на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, тому сума судового збору складає 726 (сімсот двадцять шість грн) 82 коп.

Судовий збір підлягає сплаті на рахунок:

Отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155 , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0004628, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу призначення платежу: судовий збір, за скаргою прізвище, ім`я та по батькові (найменування) платника, Дніпровський апеляційний суд (м.Дніпро).

Крім того, встановлено, що апеляційну скаргу подано з пропуском тридцятиденного строку на апеляційне оскарження.

Згідно скріншоту картки руху документа з ЕС, апелянтом отримано копію оскаржуваного рішення 17.01.2025 о 16:42 год.

Відповідно до ч.5 ст. 272 ЦПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, оскаржуване рішення вважається вручене апелянту 17.01.2025. Останнім днем на апеляційне оскарження є 16 лютого 2025 року (неділя, вихідний день).

Згідно ч.3 ст. 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (у даному випадку останнім днем є 17 лютого 2025 року).

Однак, апеляційну скаргу подано 18.02.2025.

Причини пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційнаскарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п. 4 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху та надання апелянту часу для усунення вказаного вище недоліку шляхом звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження та наданням доказів поважності пропуску строку, з урахуванням викладеного вище.

Враховуючи викладене, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху та надання апелянту часу для усунення вказаного в ухвалі недоліку.

Керуючись ст.ст. 185, 356 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 січня 2025 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України і ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, - залишити без руху для усунення вказаного в ухвалі недоліку протягом 10 (десяти) днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

Суддя Т.П.Красвітна