УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про забезпечення позову у справі №766/18642/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа №766/18642/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. Згідно до позовної заяви, ОСОБА_1 , просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 1 008 000,00 грн. (один мільйон вісім тисяч гривень) заборгованості за договором позики; 3% річних з урахуванням простроченої суми в розмірі 90 305,75 грн. (дев`яносто тисяч триста п`ять гривень 75 коп.) та сплачену суму судового збору.

Ухвалою від 08.11.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального провадження до підготовчого судового засідання.

20.02.2025 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову. В заяві про забезпечення позову позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ): причіп УВН 210082, 2012 р.в. дата реєстрації 04.04.2012 р.; причіп ПГ 02-И, 2013 р.в., дата реєстрації 14.05.2013 р.; VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2013 р.в., об`єм двигуна 1968 см.куб., дата реєстрації 20.02.2018 року.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що 04.11.202 року між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був укладений договір позики грошових коштів. Згідно договору позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти в розмірі 1 008 000,00 гривень (що на час передачі у власність позичальнику еквівалентні 36 000,00 (тридцять шість тисяч) доларів 00 центів США за офіційним курсом НБУ), строком до 04.11.2021 року. Грошові кошти отримані згідно п.3 договору, повернення позиченої суми грошових коштів повинно бути проведено в місті Олешки та має бути підтверджено відповідною заявою позикодавця, справжність підпису якого засвідчується нотаріально. Однак, ані 04.11.2021 року, ані на час подання заяви про забезпечення позову, кошти повернуті відповідачем не були, змін до договору позики не вносились. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. ОСОБА_1 (позивач) є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_4 , яка в установленому законом порядку прийняла спадщину. Оскільки, ОСОБА_3 не був виконаний договір позики грошових коштів від 04.11.2020 року та грошові кошти в розмірі 1 008 000,00 грн. не повернуті ані позикодавцеві, ані спадкоємцям позикодавця, тому ОСОБА_1 звернула до суду з позовною заявою про стягнення боргу за договором позики. І хоча виконання зобов`язань за договором позики грошових коштів від 04.11.2020 року і було відповідно до договору іпотеки від 04.11.2020 року забезпечено іпотекою квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , але, враховуючи той факт, що м.Олешки з 17.03.2022 року окуповані російськими військами, предмет іпотеки ні яким чином не може забезпечити виконання зобов`язань за договором позики. Згідно відповіді ТСЦ МВС № 1244 на адвокатський запит № 126-аз/1244/20-2025 від 12.02.2025 року адвоката Стребіж А.О. про надання інформації стосовно зареєстрованих транспортних засобів на ім`я ОСОБА_3 , було повідомлено, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, за вказаним у запиті гр. ОСОБА_3 на день звернення зареєстровані наступні транспортні засоби: причіп УВН 210082, 2012 р.в. дата реєстрації 04.04.2012р.; причіп ПГ 02-И, 2013 р.в., дата реєстрації 14.05.2013р.; VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2013 р.в., об`єм двигуна 1968 см.куб., дата реєстрації 20.02.2018 року. Враховуючи розмір позовних вимог (ціну позову), накладення арешту на рухоме майно відповідача є цілком співмірним. Для позбавлення відповідача можливості утруднювати виконання рішення суду, позивач вважає необхідним забезпечити поданий позов, шляхом накладення арешту на зазначене рухоме майно.

Заява про забезпечення позову передана судді Майдан С.І. 21.02.2025 року.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

В свою чергу, позивачем не зазначено обґрунтування того, яким чином незабезпечення позову може реально утруднить або унеможливить виконання рішення про стягнення грошових коштів, які дії відповідача свідчать про його наміри відчужити квартиру або навмисно уникнути цивільної відповідальності.

Крім того, квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 є предметом іпотеки за договором іпотеки від 04.11.2020 року, згідно договору позики грошових коштів від 04.11.2020 року.

Згідно Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має першочергове право задоволення своїх вимог у разі реалізації предмету іпотеки. Наявність іпотеки не позбавляє суд права в рамках забезпечення позову накладати заборону відчуження на майно, проте, заявник при зверненні до суду має вказати, крім заходу забезпечення позову, який належить застосувати, обґрунтування його необхідності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки заявником не зазначено обґрунтування необхідності заборони відчуження та що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

За таких обставин та з урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, враховуючи вище викладені приписи законодавства, передбачені законом підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись статтями 149-150, 153, 157, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про забезпечення позову у справі №766/18642/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: С.І. Майдан