РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4919/24

27 лютого 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Зберун К.Ф.

розглянувши в залі суду м. Костопіль у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі ПАТ «СК «УСГ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в розмірі 61230 грн. 31 коп. та 3028 грн. 00 коп. судових витрат зі сплати судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 01 лютого 2024 року о 12 год. 15 хв. у м. Львів, на вул. Городоцька,227 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Audi S8», номерний знак НОМЕР_2 .

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 19 лютого 2024 року у справі № 462/1060/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «Audi S8», номерний знак НОМЕР_2 , були застраховані в ПАТ «Страхова компанія «УСГ» згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №29-2301-23-00030 від 26.05.2023 року.

01.02.2024 року власник пошкодженого автомобіля «Audi S8», номерний знак НОМЕР_2 , звернувся до ПАТ «Страхова компанія «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

За результатом розгляду вказаної заяви страховиком визнано пошкодження застрахованого автомобіля страховим випадком та 06.03.2024 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 194605 грн. 51 коп.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в АТ «СГ «ТАС» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 216796504, у зв`язку з чим АТ «СГ «ТАС» (приватне) 29.03.2024 року здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПАТ «Страхова компанія «УСГ» в розмірі 133375 грн. 20 коп. (страхове відшкодування з урахуванням зносу складових транспортного засобу марки «Audi S8», номерний знак НОМЕР_2 .

Покликаючись на положення ст. 1194 ЦК України, вказує, що на відповідача покладено обов`язок відшкодувати позивачу різницю між фактичноим розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в сумі 61230 грн. 31 коп. (194605,51 133375,20).

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Савка Т.В. просив у задоволенні позову відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю. При цьому вказав, що цивільно правова відповідальність ОСОБА_1 на момент настання страхового випадку була застрахована в АТ «СГ «ТАС» у відповідності до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №216796504, ліміт відповідальності 160000 грн. АТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПАТ «СК «УСГ» лише в розмірі 133375 грн. 20 коп.

При цьому просив врахувати, що відповідач на момент ДТП мав два чинні страхові поліси, у тому числі за договором добровільного комплексного страхування транспортних засобів № AZEP -216796504 в АТ «СГ «ТАС», відповідно до якого було встановлено додатковий до полісу ОСЦПВ ліміт відповідальності на суму 100000 грн. і 50000 грн. Вважає, що ОСОБА_1 не може нести відповідальність за збитки, завдані власнику транспортного засобу «Audi S8», номерний знак НОМЕР_2 , оскільки не є належним відповідачем у справі. Ліміт відповідальності АТ «СГ «ТАС» становить 160000, саме в такому розмірі мало бути сплачене страхове відшкодування.

Крім того, вказав, що АТ «СГ «ТАС» безпідставно застосувало коефіцієнт зносу автомобіля, оскільки автомобіль «Audi S8», номерний знак НОМЕР_2 випущений у 2021 році, строк його експлуатації не перевищував 7 років та коефіцієнт його носу дорівнював нулю. АТ «СГ «ТАС» мало б виплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 160000 грн. Позивач такі дії АТ «СГ ТАС» не оскаржуав та безпідставно переклав відповідальність на відповідача.

У відповіді на відзив представник позивача вказав, що ПАТ «СК «УСГ» 06.03.2024 року здійснило виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу в сумі 194605 грн. 51 коп. Страховик відповідача АТ «СГ «ТАС» здійснило у порядку регресу виплату страхового відшкодування на користь ПАТ «СК «УСГ» з урахуванням зносу складових пошкодженого транспортного засобу, в розмірі 133375 грн. 20 коп.

Актом огляду пошкодженого транспортного засобу від 06.02.2024 року встановлені пошкодження, які не пов`язані із заявленим страховим випадком, тому ПРАТ «СГ «ТАС» відповідно до приписів ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п. 7.39 г Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів застосувало коефіцієнт зносу складових автомобіля «Audi S8», номерний знак НОМЕР_2 , - 0,4261, у зв`язку з чим виплата страхового відшкодування за полісом ОСЦПВВНТЗ № 216796504 становила 133375 грн. 20 коп. За наведених обставин вважає, що відповідач, будучи особою, яка спричинила завданий збиток, зобов`язаний відшкодувати ПАТ «СК «УСГ» різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченою згідно Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №29-2301-23-00030 від 26.05.2023 р. та сумою страхового відшкодування, виплаченого за полісом № 216796504, а саме: 194605 грн. 51 коп. 133375 грн. 20 коп. = 61230 грн. 31 коп.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 108 Закону України "Про страхування" страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.

Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Із постанови Залізничного районного суду м. Львова від 19 лютого 2024 року у справі № 462/1060/24 вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Зазначеним судовим рішенням встановлено, що 01 лютого 2024 року о 12 год. 15 хв. у м. Львів, на вул. Городоцька,227 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Audi S8», номерний знак НОМЕР_2 .

Таким чином винуватцем зазначеної дорожньо-транспортної пригоди є водій автомобіля «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси потерпілого, власника автомобіля «Audi S8», номерний знак НОМЕР_2 , були застраховані в ПАТ «Страхова компанія «УСГ» згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №29-2301-23-00030 від 26.05.2023 року.

01.02.2024 року власник пошкодженого транспортного засобу «Audi S8», номерний знак НОМЕР_2 , звернувся до ПАТ «Страхова компанія «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

На підставі акта огляду пошкодженого транспортного засобу, ремонтної калькуляції, розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту від 06.03.2024 р. було виплачено ПАТ «Страхова компанія «УСГ» страхове відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу «Audi S8», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 в сумі 194605 грн. 51 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 59060 від 06.03.2024 р.

На момент дорожньо-транспортної пригоди майнова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 була застрахована в АТ «СГ «ТАС» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 216796504.

11.03.2024 року ПАТ «Страхова компанія «УСГ» звернулося із заявою про виплату страхового відшкодування до страховика винної особи, ОСОБА_1 , - АТ «СГ «ТАС».

Згідно плтіжної інструкції від 29.03.2024 року АТ «СГ «ТАС» виплатило ПАТ «СК «УСГ» страхове відшкодування по договору № ЕР216796504 від 13.09.2023 р., транспортний засіб «Audi S8», номерний знак НОМЕР_2 , згідно страхового акту № СТОКА-22619 від 06.03.2024 р. в сумі 133375 грн. 20 коп.

З наведеного вбачається, що різниця між фактичном розміром шкоди, тобто сумою страхового відшкодування, сплаченою ПАТ «СК «УСГ» згідно Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №29-2301-23-00030 від 26.05.2023 р. та страховою виплатою, сумою страхового відшкодування, виплаченого ПАТ «СК «УСГ» на користь позивача за полісом № 216796504, становить 61230 грн. 31 коп. (194605 грн. 51 коп. 133375 грн. 20 коп.).

Доказів протилежного суду не надано. Покликання представника позивача на те, що ПАТ «СК «УСГ» провело розрахунок завданої шкоди із порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, застосувавши коефіцієнт зносу складових автомобіля «Audi S8», номерний знак НОМЕР_2 , - 0,4261, замість нуля, у ході розгляду справи свого підтвердження не знайшло.

У відповідності до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Однак, спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або Моторно-транспортне страхову бюро України не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом із тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, встановлено статтею 1194 ЦК України.

У постанові від 04 липня 2018 року Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц зроблено правовий висновок про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком.

Оскільки, після настання страхового випадку ПАТ «Страхова компанія «УСГ» сплатило потерпілій стороні страхове відшкодування у розмірі 194605 грн. 51 коп. та отримало в порядку регресу від страховика винуватця ДТП 133375 грн. 20 коп. страхового відшкодування, то відповідно до положень статей 993, 1191, 1194 ЦК України, ст. 108 Закону України «Про страхування» позивач ПАТ «Страхова компанія «УСГ» має право на відшкодування заявленої в позові суми - 61230 грн 31 коп. в порядку суброгації із відповідача ОСОБА_1 , який винний у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, саме відповідач ОСОБА_1 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 61230 грн. 31 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позов підлягає до задоволення у повному об`ємі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у сумі 3028 грн. 00 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст. 15, 16, 22, 993, 1166, 1188, 1191, 1194 ЦК України, ст. 108 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 274, 279 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування в сумі 61230 (шістдесят одна тисяча двісті тридцять) грн. 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» витрати зі сплати судового збору у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», , м. Київ, вул. Івана Федорова,32А.

Відповідач ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 27 лютого 2025 року.

Суддя: Р. М. Снітчук