ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/497/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №2318/2751/12 Категорія: на ухвалу Прокулевич В. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіКарпенко О.В., Сіренко Ю.В.
секретар Любченко Т.М.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.11.2024 (повний текст складено 21.11.2024, суддя в суді першої інстанції Єщенко О.І.) у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні,

в с т а н о в и в :

у жовтні 2024 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс» Стратілатов К.Г. звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та просив замінити стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» у виконавчому провадженні №49965928, боржником за яким є: ОСОБА_1 , на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс».

Заява обґрунтована тим, що 29.04.2013 рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області у справі №2318/2751/12 позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» про стягнення заборгованості за кредитним договором №11п/10/2008-840 від 21.01.2008 задоволено повністю. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «КБ» Надра» за кредитним договором №11п/10/2008-840 від 21.01.2008 стягнуто суму у розмірі 55 760 доларів США 72 центи, що в гривневому еквіваленті становить 445 399,90 грн. та судові витрати в сумі 3219,00 грн.

12.06.2014 Уманським міськрайонним судом Черкаської області видано виконавчий лист №2318/2751/12 2/705/103/13 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 55 760 доларів США 72 центи, що в гривневому еквіваленті становить 445 399,90 грн., та судові витрати в сумі 3 219,00 грн.

27.01.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49965928, згідно якою з ОСОБА_1 стягувалось на користь ПАТ «Надра» заборгованість в сумі 55 760,72 доларів США 72 центи, що в гривневому еквіваленті становить 445 399,90 грн., та судові витрати в сумі 3 219,00 грн.

Постановою головного державного виконавця ВДВС у м. Умань Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 01.12.2021 поновлено виконавче провадження №49965928, згідно яким з ОСОБА_1 стягується на користь ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» заборгованість в сумі 55 760,72 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 445 399,90 грн., та судові витрати в сумі 3 219,00 грн.

Борг на даний час не погашено.

30.04.2024 між ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» та ТОВ «ФК «Централ Фінанс» укладено договір № 07/24 про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 11п/10/2008-84 від 21.01.2008. За умовами договору відступлення прав вимоги всі права вимоги ТОВ «ФК «Інвест Кредо» до Боржника ОСОБА_1 , перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс».

30.04.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс» перерахувало в рахунок оплати по договору №07/24 про відступлення права вимоги на користь ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» грошові кошти в сумі 399 000, 00 грн. (платіжна інструкція №368 від 30.04.2024, Призначення платежу: «оплата за відступлення права вимоги, згідно договору № 07/24 про відступлення права вимоги від 30.04.2024 (Боржник: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 ).

Таким чином, 30.04.2024 до ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс» на підставі договору відступлення прав вимоги перейшли існуючі станом на 30.04.2024 права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №11п/10/2008-84 від 21.01.2008, укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.11.2024 вказану заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено з посиланням на обґрунтованість її доводів про правонаступництво заявника щодо стягувача у справі.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 27.01.2025засобами поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильну оцінку доказів та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу міськрайонного суду скасувати, провадження у справі за заявою про заміну сторони виконавчого провадження закрити.

В обґрунтування вказано на те, що постановою Черкаського апеляційного суду від 08.10.2024 було скасовано ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2024 та залишено без задоволення заяву ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження. Постанова апеляційного суду набрала законної сили. З матеріалів справи вбачається, що представник заявника повторно звернувся до суду із заявою з того самого предмету, з тих самих підстав та з тим же колом осіб, обґрунтовуючи заявлені вимоги в обох випадках договором відступлення прав вимоги №07/24 від 30.04.2024, що є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України. Вказане свідчить про намагання заявника добитися нового слухання справи та нового її вирішення, що суперечить принципу юридичної визначеності.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» просило її відхилити, а ухвалу суд першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права, належним чином досліджено нові докази.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.04.2013 позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору у розмірі 55760,72 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 445399,90 гривень, та судові витрати в розмірі 3219 гривень 00 коп.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.05.2021 замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2318/2751/2012, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 11п/10/2008-840 від 21.01.2008 із стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо».

Відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.02.2022 за заявою ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору у розмірі 55760,72 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 445399,90 гривень, та судові витрати в розмірі 3219 гривень 00 коп.

12.05.2022 за вих. № 9231 виконавчий лист та копія ухвали суду від 03.02.2022 направлений на адресу заявника ТОВ «ФК «Інвест-Кредо».

Згідно з Договором про відступлення прав вимоги № 07/24 року від 30 квітня 2024 року ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс», а ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № 11п/10/2008-84 від 21.01.2008, за яким боржником є ОСОБА_1 (а.с.213-216).

30.04.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс» перерахувало в рахунок оплати по договору №07/24 про відступлення права вимоги на користь ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» грошові кошти в сумі 399 000 (триста дев`яносто дев`ять тисяч) гривень 00 коп. (згідно платіжної інструкції № 368 від 30 квітня 2024 р., Призначення платежу: «оплата за відступлення права вимоги, згідно договору № 07/24 про відступлення права вимоги від 30 квітня 2024 р. (Боржник: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) (а.с.217).

Такими є фактичні обставини у справі. Правовідносини, наявні між учасниками судового розгляду на їх підставі з приводу заміни сторони (стягувача) у справі, мають таке правове регулювання.

Згідно ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (як у даній справі).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону про виконавче провадження). Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі "Моргуненко проти України" від 06.09.2007 (заява № 43382/02) вказується таке: "Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. "Естіма Джордж проти Португалії" (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21.04.1998, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13.06.2006)."

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 08.02.2022 у справі №2-7763/10, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України 55 та 442 відповідно.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Ця особа до відкриття виконавчого провадження є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України) є правонаступництво в матеріальних правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям.

На стадії виконання судового рішення можлива заміна сторони у виконавчому провадженні правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення, заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Також питання про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачі його дубліката чи інших процесуальних питань, які стосуються процедури пред`явлення виконавчого документа до виконання, пов`язані з процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні в силу умов частини п`ятої статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження», а з процесуальним правонаступництвом, передбаченим статтею 55 ЦПК України, в силу другої частини цієї статті.

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» (абзац другий частини першої статті 40). Так, згідно із частиною першою статті 41 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як у межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду. Тож навіть після закінчення виконавчого провадження в учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/3411/14 (пункти 6.96.12, 6.15).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

У даній справі встановлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області відвід 29.04.2013 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору у розмірі 55760,72 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 445399,90 гривень, та судові витрати в розмірі 3219 гривень 00 коп.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.05.2021 замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2318/2751/2012, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 11п/10/2008-840 від 21.01.2008 із стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо».

Відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.02.2022 за заявою ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору у розмірі 55760,72 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 445399,90 гривень, та судові витрати в розмірі 3219 гривень 00 коп.

12.05.2022 за вих. № 9231 виконавчий лист та копія ухвали суду від 03.02.2022 направлений на адресу заявника ТОВ «ФК «Інвест-Кредо».

Згідно з Договором про відступлення прав вимоги № 07/24 року від 30.04.2024 ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс», а ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № 11п/10/2008-84 від 21.01.2008, за яким боржником є ОСОБА_1 та 30.04.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс» перерахувало в рахунок оплати по договору №07/24 про відступлення права вимоги на користь ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» грошові кошти в сумі 399 000,00 грн.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином заявником доведено перехід до нього прав вимоги до боржника ОСОБА_1 , що вбачається з вищенаведених обставин, встановлених судом на підставі наданих сторонами справи доказів.

Отже не можна погодитися з доводами скаржника щодо необхідності закриття провадження у цій справі з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки постановою Черкаського апеляційного суду від 08.10.2024 скасовано ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2024 та залишено без задоволення заяву ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для скасування ухвали суду першої інстанції від 20.05.2024 слугувало недоведеність належними, допустимими та достатніми доказами факту переходу права вимоги до заявника не було надано відповідного договору про відступлення права вимоги за кредитним договором і підтвердження перерахування грошових коштів в рахунок оплати за вищевказаним договором. Наразі, звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заявником зазначені недоліки було усунуто, заяву подано із відповідними доказами, на підтвердження заявлених вимог.

При цьому, відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суді від 21.03.2024 у справі №936/598/23, провадження № 61-890св24.

Тобто, викладене свідчить, що закриття провадження у справі із зазначених в апеляції скаржником підстав стосується вирішення спору по суті заявлених вимог, а саме вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі. Предметом же вирішення даної справи є питання заміни сторони виконавчого провадження, тобто питання пов`язаного із виконанням рішення, яке вже набрало законної сили, та регулюється Розділом VI ЦПК України. Розгляд таких процесуальних питань не є окремим видом судового провадження, а є виконанням судових рішень як заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав. Тому такі вимоги апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції. А тлумачення скаржником в апеляційній скарзі практики ЄСПЛ помилкове.

Більш того, згідно з правовим висновком щодо застосування пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України (пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України) під час вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2024 у справі № 186/871/14-с зазначено наступне.

Виходячи з висновків Великої Палати Верховного Суду, які містяться у мотивувальній частині цієї постанови, слід відступити від правового висновку, викладеного в наведених постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 січня 2019 року у справах № 5023/2082/12 та № 42/339-10 щодо можливості закриття провадження у справі за повторно поданою заявою про видачу дубліката виконавчого документа / заміну сторони виконавчого провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України (пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України).

Ухвала про відмову в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа, постановлена під час вирішення судом процесуального питання, пов`язаного з виконанням судового рішення, не є рішенням, яке набрало законної сили в розумінні статей 186, 255 ЦПК України (статей 175, 231 ГПК України).

Така ухвала про відмову в задоволенні (про задоволення) заяви під час вирішення судом процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, не може бути підставою для закриття провадження у справі за пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України (пунктом 3 частини першої статті 231 ГПК України).

При цьому, розділ VI ЦПК України (розділ V ГПК України), який регулює вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, не передбачає відкриття / відмови у відкритті / закриття провадження у справі під час вирішення таких питань.

Апеляційний суд оцінює критично посилання скаржника у справі на те, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали мотивів постанови Черкаського апеляційного суду від 08.10.2025, оскільки судом ухвалено судове рішення із врахуванням наявних доказів на підтвердження підстав, викладених в заяві про заміну сторони виконавчого провадження, а саме належних доказів переходу права вимоги до заявника.

Наведені аргументи апеляційної скарги про те, що наявні підстави для закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, не можуть свідчити про помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для заміни сторони виконавчого провадження щодо заборгованості, визначеної судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.11.2024 у даній справі слід залишити без змін, а подану апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 442 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.11.2024 у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 04.03.2025.

Суддя-доповідач

Судді