Справа № 451/1484/23 Головуючий у 1 інстанції: Патинок О.П.
Провадження № 22-ц/811/1984/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Псярук О.В.

за участю: прокурора Германович Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ЛВ Лімітед» на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 28 травня 2024 року у справі за позовом керівника Червоноградської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Радехівської міської ради Львівської області до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ЛВ Лімітед» про витребування із незаконного володіння, користування і розпорядження земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

Керівник Червоноградської окружної прокуратури Львівської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Радехівської міської ради Львівської області з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» про витребування із незаконного володіння, користування і розпорядження земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постановами Радехівського районного суду Львівської області від 13.07.2021 відповідачка ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Відповідно до рішення 35 сесії 7 демократичного скликання Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 29.07.2020 ОСОБА_1 надано дозвіл рада на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,50 га (із земель запасу) з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, які розміщені в селі Розжалів Радехівського району Львівської області». Рішенням 37 сесії 7 демократичного скликання Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 23.10.2020 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 площею 1,5000 га для ведення особистого селянського господарства (землі с/г призначення - рілля) в селі Розжалів Радехівського району Львівської області. Кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:0078. Передано безоплатно у власність із земель комунальної власності гр. ОСОБА_1 , жительці с.Розжалів Радехівського району Львівської області, земельну ділянку площею 1,5000 га (кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:0078) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Розжалів Радехівського району Львівської області». На підставі вищевказаного рішення сесії Розжалівської сільської ради від 23.10.2020 ОСОБА_1 06.11.2020 зареєструвала право власності на земельну ділянку кадастровий № :01:001:0078 площею 1,5000 га в с.Розжалів Радехівського району Львівської області, про що державним реєстратором Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області внесено запис № 39119294 про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційним номер об`єкта нерухомого майна 239).

Прокурор вважає, що рішення Розжалівської сільської ради від 29.07.2020 та 23.10.2020 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, його затвердження та надання у власність земельної ділянки ОСОБА_1 прийняті в умовах конфлікту інтересів, а відтак підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Крім того, зазначає, що відповідач ОСОБА_1 як власник земельної ділянки - кадастровий № :01:001:0078 площею 1,5 га в с. Розжалів Радехівського району Львівської області передала 06.11.2020 строком на 7 років до 06.11.2027 в оренду відповідачу ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» дану земельну ділянку.

На підставі наведеного прокурор просив задовольнити позов та витребувати із незаконного володіння ОСОБА_1 та незаконного користування і розпорядження ТОВ «Агро Л В Лімітед» на користь територіальної громади Радехівської міської ради Львівської області земельну ділянку площею 1,5 га, кадастровий номер :01:001:0078, що знаходиться за адресою: Львівська область, Червоноградський район (Радехівська ОТГ), с.Розжалів та стягнути з відповідачів на користь Львівської обласної прокуратури 2684,00 грн сплаченого судового збору.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 28.05.2024 позов задоволено.

Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_1 та незаконного користування і розпорядження ТОВ «Агро Л В Лімітед» на користь Радехівської міської територіальної громади в особі Радехівської міської ради Львівської області земельну ділянку площею 1,5 га, кадастровий номер :01:001:0078, що знаходиться за адресою: Львівська область, Червоноградський район (Радехівська ОТГ), с.Розжалів.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» на користь Львівської обласної прокуратури з кожного по 1342,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржило ТОВ «Агро ЛВ Лімітед».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що прокурор у своєму позові зазначив, що Радехівська міська рада не здійснює захист державних інтересів, що полягає у не зверненні з відповідним позовом до суду та посилався на відповідь міської ради, в якій останні не заперечують щодо представництва інтересів громади окружною прокуратурою. Проте, саме лише посилання в позовній заяві на те, що орган місцевого самоврядування не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державного службовця, який займає посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо). Проте, жодним належним та допустимим доказом у справі прокурором не доведено вчинення будь-яких процесуальних дій на виконання вищезазначеного. Отже, з урахуванням вищевикладеного вважає, що саме Радехівська міська рада є компетентним органом, що має здійснювати захист цих інтересів в судовому порядку. Більше того, відповідь Радехівської міської ради свідчить про те, що орган державної влади не заперечує щодо звернення прокуратури до суду. В суді першої інстанції міська рада підтримала позов. У справі № 451/303/22, яка є аналогічній справі, що розглядається, Радехівська міська рада визнала позов повному обсязі, таким чином поведінка міської ради та прокуратури свідчить про те, що Радехівська міська рада переклала свої обов`язки щодо захисту своїх інтересів в суді на прокуратуру. А враховуючи відсутність будь-якого реагування з боку прокуратури на не здійснення захисту органом державної влади інтересів територіальної громади підтверджує це. Прокуратурою не притягались винні особі міської ради до відповідальності, не було звернень до правоохоронних органів щодо нездійснення радою своїх повноважень, тому вважає, що саме в цій справі орган прокуратури є альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінює належного суб`єкта владних повноважень - Радехівську міську раду, який може самостійно захищати інтереси держави в суді. При розгляді справи в суді першої інстанції апелянтом зазначалось, що в провадженні Радехівського районного суду Львівської області перебуває аналогічна справа №451/303/22 за позовом Керівника Червоноградської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави до ОСОБА_1 , Радехівської міської ради Львівської області, ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» про визнання недійсними рішень, скасування державної реєстрації, припинення речового права. Водночас, умовою витребування майна (у тому числі припинення іншого речового права) у добросовісного набувача, згідно закону, є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі, іншим шляхом. Відтак, при укладенні оспорюваного договору оренди землі ТОВ «Агро ЛВ Лімітед`не тільки не порушив жодної норми чинного законодавства, а й не мав намірів цього робити.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор Германович Ю.А. заперечила проти задоволення апеляційної скарги, покликаючись на доводи, викладені у відзиві на скаргу.

Інші учасники справи у судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Відповідно до рішення 35 сесії 7 демократичного скликання Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 29.07.2020 ОСОБА_1 надано дозвіл рада на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,50 га (із земель запасу) з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, які розміщені в селі Розжалів Радехівського району Львівської області».

Рішенням 37 сесії 7 демократичного скликання Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 23.10.2020 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 площею 1,5000 га для ведення особистого селянського господарства (землі с/г призначення - рілля) в селі Розжалів Радехівського району Львівської області. Кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:0078. Передано безоплатно у власність із земель комунальної власності гр. ОСОБА_1 , жительці с.Розжалів Радехівського району Львівської області, земельну ділянку площею 1,5000 га (кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:0078) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Розжалів Радехівського району Львівської області».

Як вбачається із рішення 2 позачергової сесії 8 скликання № 33 Радехівської міської ради від 11.12.2020 «Про початок реорганізації Розжалівської сільської ради шляхом припинення її діяльності та приєднання до Радехівської міської ради» село Розжалів ввійшло у склад Радехівської міської територіальної громади. Згідно п.2 вказаного рішення правонаступником всього майна, прав та обов`язків Розжалівської сільської ради є Радехівська міська рада.

Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 13.07.2021 ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-7 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700,00 грн. Встановлено, що ОСОБА_1 , будучи секретарем Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог підпункту 2 пункту 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомила у встановлених законом випадках та порядку про наявність реального конфлікту інтересів, який виник перед голосуванням за рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 », рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність гр. ОСОБА_1 » та «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 », який є її сином, чим вчинила адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Радехівського районного суду від 13.07.2021 ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-7 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400,00 грн. Встановлено, що ОСОБА_1 , будучи секретарем Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», не вжила заходів, щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, чим вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, що проявилося у голосування «за» рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність гр. ОСОБА_1 », рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 » та рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» гр. ОСОБА_2 », який являється її близькою особою, а саме сином, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

06.11.2020 між ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,5 га з кадастровим номером :01:001:0078. Орендодавець ОСОБА_1 , орендар ТОВ «Агро ЛВ Лімітед».

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.10.2023 № 349288293 вбачається, що земельна ділянка площею 1,5000 га, кадастровий номер: №:01:001:0078 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 . На вказаний об`єкт нерухомості зареєстроване право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 06.11.2020, орендар ТОВ «Агро ЛВ Лімітед».

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац другий частини другої статті 45 ЦПК України у редакції, чинній на час подання позову).

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для їхнього захисту, але не подав відповідний позов у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду, повинен обґрунтувати бездіяльність компетентного органу. Для встановлення того, які дії вчинить останній, прокурор до нього звертається до подання позову у порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», фактично надаючи цьому органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом перевірки виявлених прокурором фактів порушення законодавства, а також вчинення дій для виправлення цих порушень, зокрема подання позову чи повідомлення прокурора про відсутність порушень, які вимагають звернення до суду (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 (пункти 38, 39)).

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або мало стати відомо про можливе порушення інтересів держави, є бездіяльністю відповідного органу. Розумність вказаного строку визначає суд з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи через можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також з урахуванням таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 (пункт 40)).

28.09.2023 керівник Червоноградської окружної прокуратури В.Купецький звернувся із запитом (в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» про надання інформації та документальних матеріалів) № 14.58/03-22-4521ВИХ.23 до Радехівської міської щодо вжиття ними заходів про витребування земельної ділянки кадастровий номер якої :01:001:0078 з чужого незаконного володіння, користування та розпорядження.

З відповіді Радехівської міської ради №2344 від 05.10.2023 вбачається, що остання не зверталась до суду із позовною заявою про витребування земельної ділянки кадастровий номер якої :01:001:0078 з чужого незаконного володіння, користування та розпорядження. Крім того, Радехівська міська рада повідомила, що не заперечує, щодо звернення Червоноградською окружною прокуратурою з такою позовною заявою до суду в її інтересах.

Згідно з повідомленням керівника Червоноградської окружної прокуратури В.Купецького від 16.10.2023 № 14.58/03-22-4766ВИХ-23 Червоноградська окружна прокуратура повідомила Радехівську міську раду про прийняте ними рішення представництва інтересів Радехівської міської ради та звернення до Радехівського районного суду Львівської області з позовом про витребування із незаконного володіння ОСОБА_1 та незаконного користування і розпорядження ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» на користь територіальної громади Радехівської міської ради Львівської області земельної ділянки площею 1,5 га, кадастровий номер :01:001:0078.

За наведених обставин, обгрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що при зверненні до суду із цим позовом, прокурор дотримався порядку передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», оскільки Радехівська міська рада Львівської області протягом розумного строку, після отримання повідомлення, самостійно не звернулася до суду з позовом в інтересах держави, а тому існують достатні підстави для представництва прокурором інтересів держави.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно із пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради здійснюється вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно із частиною другою статті 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування. Правочин, укладений внаслідок порушення вимог цього Закону, може бути визнаним недійсним.

За змістом частини першої статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом.

Для встановлення порушення процедури прийняття рішення, визначальним є сам факт участі депутата у голосуванні за наявності конфлікту інтересів (незалежно потенційного чи реального), а не вплив такого голосування на прийняте рішення з урахуванням наявності кваліфікованої більшості, необхідної для прийняття позитивного рішення колегіальним органом.

Прийняте в умовах реального конфлікту інтересів у одного з депутатів рішення органу місцевого самоврядування компрометує, спаплюжує таке рішення, та, як наслідок, нівелює довіру суспільства до органів місцевого самоврядування в цілому (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 442/730/17).

Так, відповідно до постанов Радехівського районного суду Львівської області від 13.07.2021, ОСОБА_1 , будучи секретарем Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області, не вжила заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, що проявилось у голосуванні «за» рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. « ОСОБА_1 », «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. « ОСОБА_1 ». ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 КУпАП, ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Для встановлення порушення процедури прийняття рішення, визначальним є сам факт участі секретаря Покотило О.П. у голосуванні за наявності конфлікту інтересів (незалежно потенційного чи реального), а не вплив такого голосування на прийняте рішення з урахуванням наявності кваліфікованої більшості, необхідної для прийняття позитивного рішення колегіальним органом. Тому, прийняте в умовах реального конфлікту інтересів у одного з депутатів рішення органу місцевого самоврядування компрометує таке рішення, та, як наслідок, нівелює довіру суспільства до органів місцевого самоврядування в цілому.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що рішення Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 29.07.2020 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 » та від 23.10.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність гр. ОСОБА_1 » є незаконними, оскільки такі прийняті з порушенням законодавства про запобігання корупції та місцеве самоврядування в Україні, а також прийняті в умовах конфлікту інтересів секретаря ради.

Відповідно до положень статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частиною першою статті 388 ЦК України передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя статті 388 ЦК України).

Воля територіальної громади як власника, може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади.

Розпорядження майном органом місцевого самоврядування не у спосіб та не у межах повноважень, передбачених законом, не може бути оцінено як вираження волі територіальної громади, тому відчужене таким чином майно підлягає поверненню на підставі статей 387-388 ЦК України (постанова Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 379/818/22).

Розжалівська сільська рада була уповноваженою діяти від імені та в інтересах територіальної громади с. Розжалів як власника земельної ділянки виключно відповідно до закону, тобто у визначених ним спосіб і межах, враховуючи обмеження та заборони, зокрема ті, що передбачені Земельним кодексом України.

Районний суд, встановивши, що спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади незаконно, зокрема, у зв`язку із прийняттям рішення в умовах конфлікту інтересів, на підставі яких за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку, дійшов правильного висновку, що такі дії не можуть бути оцінені як вираження волі територіальної громади, тому відчужене таким чином майно (земельна ділянка), підлягає витребуванню на підставі статей 387-388 ЦК України.

Оцінюючи наявність підстав для втручання у право відповідача ТОВ «Агро ЛВ Лімітед», як орендаря земельної ділянки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що звернення прокурора із зазначеним позовом відповідає суспільним інтересам та полягає у відновленні законності при вирішенні вибуття з власності територіальної громади земельних ділянок та їх повернення у власність держави для задоволення потреб територіальної громади.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ЛВ Лімітед» залишити без задоволення.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 28 травня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня ухвалення.

Повний текст постанови складено: 07.03.2025

Головуючий

Судді