Провадження № 2/641/1271/2025 Справа № 641/884/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Василенко О.Я.,

за участю секретаря Жамгаряна А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з дня подання позову до суду і до закінчення вищого навчального закладу, але не більше ніж до досягнення нею 23 рокі, або до припинення навчання в залежності від того, яка з обставин настане першою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Судовим наказом від 30.07.2018, виданим Комінтернівським районним судом м. Харкова по справі №641/3846/18 з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_1 в розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Наразі позивач досягла повноліття та продовжує навчання за кошти державного бюджету у вищому навчальному закладі «Харківський національний університет радіоелектроніки», що підтверджується довідкою від 20.01.2025 №48/528 виданої навчальним закладом. Позивач мешкає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 та знаходиться на її утриманні. У зв`язку з чим позивач змушена була звернутись з цим позовом до суду.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.02.2025 відкрито провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутністю.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій проти позовних вимог не заперечувала, просила розглядати справу за її відсутністю.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною ч. 4 ст. 77 ЦПК України передбачено, що суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією судового наказу виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова від 30.07.2018 по справі 641/3846/18.

30.07.2018 Комінтернівським районним судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 в розмірі всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з копії паспорта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вона досягла повноліття.

Також в матеріалах справи міститься копія довідки від 20.01.2025 №48/528, виданої Харківським національним університетом радіоелектроніки у тому, що ОСОБА_1 дійсно є студентом групи ІТШІ-24-2, першого курсу, факультету КП, денної форми навчання, за рахунок бюджетних коштів. Зарахована до навчального закладу відповідно до наказу від 09.08.2024 №723, строк навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028.

Відповідно до положень ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З аналізу наведеної норми можна дійти висновку, що обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання настає за таких умов:

- дитина навчається і саме у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги;

- платник аліментів має можливість надавати матеріальну допомогу;

- право позивача на звернення до суду з відповідним позовом обумовлене проживанням разом із ним дитини, яка продовжує навчання (у разі пред`явлення позову одним із батьків)

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання (п. 20 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

За змістом положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.201, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18.

Судом встановлено, що позивач навчається на першому курсі Харківського національного університету радіоелектроніки на денній формі навчання, за рахунок бюджетних коштів, досягла повноліття та не отримує самостійно дохід у зв`язку з навчанням. Окрім того, загальновідомим є факт, що людина потребує їжі, одягу, взуття, інших засобів для існування.

За таких обставин, ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги батьків на період навчання.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється на підставі рішення суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, з аналізу зазначеної норми можна дійти висновку, що прерогатива обрання того чи іншого способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), належить одержувачу аліментів.

Таким чином позивач дійсно потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, тому вимоги позивача про стягнення аліментів в даному випадку є законними та обґрунтованими.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач визнав позовні вимоги, є працездатною особою, офіційно працевлаштований, доказів, які свідчать про наявність у нього захворювань, наявність інвалідності та потреби в лікуванні не надано. Доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину (доход дитини набагато перевищує дохід кожного з батьків і забезпечує повністю її потреби), відповідачем також не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню, та з відповідача підлягають стягненню аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі даної позовної заяви і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом 04.02.2025, тому саме з цього дня з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти.

Суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, так як і платник аліментів вправі в порядку ст. 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

За вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 259, 265, 268, 273, 280 ЦПК України, ст. 182, 199, 200 Сімейного Кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітньої доньки, починаючи від дня пред`явлення позовної заяви (04.02.2025) і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. на користь Держави.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 27.02.2025.

Суддя О.Я.Василенко