Справа № 161/5919/23
Провадження № 2/161/1163/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судових засідань Камінського Ю.В.,

представника позивача Степанюка О.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Парфенюка А.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу № 161/5919/23 за позовною заявою адвоката Степанюка Олександра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Степанюк Олександр Вікторович звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна. Просить суд поділити в натурі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на окремі цілі об`єкти нерухомого майна, шляхом:

-59/100 частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , виділити у натурі зі спільної часткової власності у власність ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як відокремлену частину будинку;

-41/100 частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , виділити у натурі зі спільної часткової власності у власність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), як відокремлену частину будинку.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити порядок користування земельною ділянкою площею 500 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом:

-83/100 частки земельної ділянки виділити у користування ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 );

-17/100 частки земельної ділянки виділити у користування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ),

та стягнути судові витрати з підстав, викладених в позовній заяві.

Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заявлений позов не визнали з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розгляд справи проводиться судом на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Згідно вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

З аналізу зазначеної правової норми слідує, що вона регулює порядок здійснення права часткової власності, тобто, порядок користування спільною частковою власністю без її поділу у натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. При установленні порядку користування будинком кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку з урахуванням його частки в праві спільної власності на нього. Виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки установлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності сторонам по справі: 59/100 частин ОСОБА_2 та 41/100 частин ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює прав приватної власності громадян на житловий будинок» в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України, з урахуванням інтересів всіх її учасників. Володіння, користування і розпоряджання частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55 (далі - Інструкція).

Пунктом 2.7. Інструкції визначено, що спори щодо поділу об`єктів нерухомого майна вирішуються в судовому порядку.

Рішенням Луцького міського суду Волинської області від 05 серпня 1993 року визначено долю ОСОБА_1 в розмірі 41/100 частини в спільній власності на житловий будинок , що знаходиться в АДРЕСА_1 , а саме житлової прибудови а-2, коридору І площею 2,7 кв.м.; коридору 2, площею 3,6 кв.м., кімнати 2-2, площею 8,2 кв.м., вбиральні, частини огорожі.

ОСОБА_3 встановлено долю в розмірі 59/100 частини від вартості всього будинковолодіння, а саме: коридору І площею 2,7 кв.м.; коридору 2, площею 3,6 кв.м., кухні І-І площею 5,1 кв.м., кімнати І-2, площею 7,7 кв.м., кімнати І-3, площею 13,9 кв.м., кімнати І-4, площею 13,8 кв.м., хлів Б-І, гараж Г-І, хлів прибулова б-І, хлів прибудова б-2, вбиральня, огорожа, ворота, льох під сіньми (а.с. 113-114).

Також судом достовірно встановлено, і цього не заперечувалось сторонами по справі, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 склалися сталі відносини щодо порядку користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 , а саме: за ОСОБА_2 наступні приміщення: кухня 1-1, площею 5,1 кв.м., кімната 1-2, площею 7,7 кв.м., кімната 1-3, площею 13,9 кв.м., кімната 1-4, площею 13,8 кв.м.;

За ОСОБА_1 наступні приміщення: коридор 2-1, площею 3,4 кв.м., кімната 2-2, площею 8,2 кв.м., кімната 2-3, площею 12,4 кв.м., кухня 2-4, площею 5,7 кв.м.

В загальному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишаються приміщення: коридор І, площею 2,7 кв.м., та паливна ІІ, площею 3,6 кв.м. (а.с. 84-85).

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що бажають здійснити поділ саме в такий спосіб, що закріплений у технічному паспорті на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , інвентарний номер 29242.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сторонам по справі на праві спільної часткової приватної власності належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що є у спільній частковій власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, сторони в судовому засіданні підтвердили, що бажають здійснити поділ саме в такий спосіб, що закріплений у технічному паспорті на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , інвентарний номер 29242. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.

Також судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради депутатів трудящих від 17 жовтня 1958 року (т. 1, а. с. 65) за ОСОБА_4 закріплена земельна ділянка під індивідуальне будівництво, яка розташована в АДРЕСА_2 , загальною площею 500 кв. м. та зобов`язано ОСОБА_4 погодити проект будинку та забудови земельної ділянки з головним архітектором м. Луцька.

В подальшому на підставі рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради депутатів трудящих від 1959 року № 301 було змінено нумерацію зазначеного будинку на « АДРЕСА_1 », а згідно довідки Луцького міськжитлоуправління ЖЕК № 6 від 17 грудня 1974 року знову змінено нумерацію цього будинку на « АДРЕСА_1 ».

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 08 червня 1983 року придбала у ОСОБА_3 (який є спадкоємцем ОСОБА_4 ) 17/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради від 02 червня 1987 року ОСОБА_1 дозволено провести добудову до придбаної нею частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

У серпні 1988 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що йому на праві особистої власності належить 83/100 часток жилого будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , а відповідачці у цьому будинку належить 17/100 часток цього будинку. З врахуванням того, що між ними виник спір щодо межі користування земельною ділянкою та про її розмір, позивач просив суд визнати за ним право користування земельною ділянкою в розмірі 83/100 часток відповідно до схеми, запропонованої міськвиконкомом.

Рішенням Луцького міського народного суду Волинської області від 21 жовтня 1988 року, залишеним без змін ухвалою судової колегії в цивільних справах Волинського обласного суду від 08 грудня 1988 року, визнано за позивачем ОСОБА_3 право користування земельною ділянкою в розмірі 83/100 часток, що становить 415 кв м, яка розташована по АДРЕСА_1 , згідно із запропонованою схемою Луцького міськвиконкому.

Визнано за відповідачкою ОСОБА_5 право користування земельною ділянкою в розмірі 17/100 часток жилого будинку, що становить 85 кв м, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Отже, судом ще у 1988 році встановлено порядок користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ..

Як було встановлено судом, що рішенням Луцького міського суду Волинської області від 05 серпня 1993 року за позивачем ОСОБА_1 визначено долю у розмірі 41/100 часток у спільній частковій власності на житловий будинок, за відповідачем ОСОБА_3 визначено долю у розмірі 59/100 часток у спільній частковій власності на цей житловий будинок.

Відповідно до статті 91 ЗК України (в редакції 1970 року, яка була чинна на час виникнення спільної часткової власності) особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток у спільній власності на будинок. Наступні зміни в розмірі часток в спільній власності на будинок, які сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування земельною ділянкою. Угода про порядок користування земельною ділянкою є обов`язковою і для особи, яка згодом придбає відповідну частку в спільній власності на цей будинок. Якщо згоди на користування земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується в судовому порядку.

За положеннями частини 2 статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на яких вони розміщені, на тих саме умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Верховний Суд у своїй постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 653/3433/16-ц зробив висновок про те, що при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивачка, слід виходити з розміру її частки у вартості домоволодіння на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 08 червня 1983 року придбала у ОСОБА_3 17/100 часток житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 і лише у 1987 році виконавчий комітет Луцької міської ради дозволив їй провести добудову до придбаної нею частини цього будинку, а тому при визначенні частини спільної земельної ділянки слід виходити з розміру її частки у домоволодінні, а саме із того, що ОСОБА_1 08 червня 1983 року набула у власність 17/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 . Та обставина, що відбулися наступні зміни у розмірі часток у спільній сумісній власності на будинок, які сталися у зв`язку з добудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування земельною ділянкою.

Крім того, як було встановлено судом, за будинком АДРЕСА_3 , у 1958 році рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради депутатів трудящих закріплена земельна ділянка площею 500 кв м.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 500 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом: виділення 83/100 частки земельної ділянки виділити у користування ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ); виділення 17/100 частки земельної ділянки виділити у користування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 181,87 гривень (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про задоволення позову про розірвання шлюбу. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 4 181,87 гривень.

Керуючись ст.ст. 358, 364, 367 ЦК України, ст.ст. 88, 120 ЗК України, ст.ст. 10-18, 81, 141, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву № 161/5919/23 за позовною заявою адвоката Степанюка Олександра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна задовольнити повністю.

Здійснити поділ в натурі житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на окремі цілі об`єкти нерухомого майна, шляхом:

-Виділення 59/100 частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , виділити у натурі зі спільної часткової власності у власність ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме наступні приміщення: кухня 1-1, площею 5,1 кв.м., кімната 1-2, площею 7,7 кв.м., кімната 1-3, площею 13,9 кв.м., кімната 1-4, площею 13,8 кв.м.;

-Виділення 41/100 частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , виділити у натурі зі спільної часткової власності у власність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а саме наступні приміщення: коридор 2-1, площею 3,4 кв.м., кімната 2-2, площею 8,2 кв.м., кімната 2-3, площею 12,4 кв.м., кухня 2-4, площею 5,7 кв.м.

В спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити приміщення: коридор І, площею 2,7 кв.м., та паливна ІІ, площею 3,6 кв.м.

Встановити порядок користування земельною ділянкою площею 500 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом:

-виділення 83/100 частки земельної ділянки виділити у користування ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 );

-виділення 17/100 частки земельної ділянки виділити у користування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 181,87 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складено

28 лютого 2025 року.

Суддя В.В. Ковтуненко