Справа № 629/7037/24
Провадження № 2/629/130/25
25.02.2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Лукаренко А.Р., розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу №629/7037/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину, представник позивача -адвокат Дегтярчук Ірина Олександрівна, -
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила встановити факт не проживання останнього зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини та визнати його таким, що не прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3 . В обгрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , співвласником даної квартири є позивачка. Вказана частина квартири належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу. Спадкоємцями на вказане спадкове майно є позивачка та син спадкодавця ОСОБА_2 . Позивачка після смерті чоловіка ОСОБА_3 прийняла спадщину шляхом подання заяви до приватного нотаріуса. В даний час позивачка звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири. Однак у видачі свідоцтва позивачці було відмовлено, оскільки на момент смерті зі спадкодавцем був зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який є сином спадкодавця та вважається таким, що прийняв спадщину. В свою чергу, позивачка стверджує, що відповідач з квітня 2014 року не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , особистих речей ОСОБА_2 в квартирі немає, його реєстрація є формальною. Також позивачка зазначає, що відповідач по справі заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав. Враховуючи вищевикладене позивачка була змушена звернутися до суду з позовом, оскільки встановлення факту не проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини та визнання його таким, що не прийняв спадщину, необхідні їй для реалізації спадкових прав.
Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано час для подання відзиву на позовну заяву.
У судове засідання позивачка та її представник не зявилися, представник надала заяву, у якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Також представник просила не стягувати з відповідача судовий збір сплачений позивачкою при звернення до суду.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з викладеного, суд здійснює розгляд справи в заочному порядку, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 11).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається з частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Лозівською державною нотаріальною конторою 03.07.2001 року за №1-877, зареєстрованого у Лозівському бюро технічної інвентаризації 14.07.2001 року (а.с.17). Співвласником даної квартири є позивачка.
Спадкодавець ОСОБА_3 є чоловіком позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.12) та батьком відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.13, 27-28).
Приватним нотаріусом Завадою М.В. на звернення позивачки щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , було надано роз`яснення стосовно того, що зі спадкодавцем на час відкриття спадщини був зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який є сином спадкодавця та вважається таким, що прийняв спадщину (а.с.14).
Згідно до акту від 11.11.2024 року який було складено в м. Лозова, за участю свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили, що померлий ОСОБА_3 перебував у шлюбі з позивачкою ОСОБА_1 та мав одного сина ОСОБА_2 . Позивачка та її померлий чоловік мешкали за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 разом з батьками не мешкав з квітня 2014 року, як зазначили свідки, їм відомо, що він виїхав за кордон. Особистих речей ОСОБА_2 у квартирі немає (а.с.16).
З матеріалів спадкової справи № 94/2024 до майна померлого встановлено, що на підставі заяви позивачки про прийняття спадщини за законом, приватним нотаріусом Завадою М.В. 26.06.2024 року була заведена спадкова справа № 94/2024 до майна померлого ОСОБА_3 (а.с. 25-30).
Відповідач ОСОБА_2 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, не звертався.
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті 1217 ЦК України).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Місцем проживання фізичної особи згідно з частинами першою, другою та шостою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.
Однією з обов`язкових умов для спадкування, відповідачем після смерті батька ОСОБА_3 , його майна є прийняття ним спадщини лише шляхом подання заяви нотаріусу протягом шести місяців з дня його смерті (ч. 1 ст. 1269 ЦК), бо на цей час він спільно з ним не проживав і відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину не прийняв.
Наявність реєстрації місця проживання відповідача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він проживав з ним на час його смерті і прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Також судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса відповідач не звертався.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене, беручи до уваги відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити у повному обсязі.
Оскільки, позивачка просила не стягувати з відповідача судовий збір сплачений нею при зверненні до суду, то суд не вирішує дане питання.
Керуючись статтями 141, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину - задовольнити.
Встановити факт непроживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що не прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи,якому повне заочне рішення суду небуло врученеу деньйого проголошення,має правона поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд -якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач може оскаржити рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Інформація про сторони:
Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Т.О.Каращук