РІШЕННЯ

Іменем України

05 березня 2025 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 вересня 2020 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 1121605, який підписано електронним підписом позичальника, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 3000 грн., строк позики до 28 жовтня 2020 року.

02 листопада 2022 року ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу № 02-11/2022 відповідно умов якого ТОВ «Маніфою» відступило «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, в тому числі за договором позики № 1121605 від 28 вересня 2020 року, що укладений між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 .

Внаслідок невиконання відповідачкою умов кредитного договору, її заборгованість станом на дату подання позовної заяви становить 15 644,95 грн., яка складається з: 3000 грн. -заборгованість за тілом кредиту, 12 644,95 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги.

Тому просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 644,95 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 02 січня 2025 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, сторонам роз`яснено їх право на подання відповідних заяв по суті справи. Однак, до цього часу відповідачка відзив на позов суду не надала.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що 28 вересня 2020 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 1121605, який підписано електронним підписом позичальника, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у сумі 3000 грн., строк позики до 28 жовтня 2020 року (30 днів), середньомісячний розмір процентів 1,199% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики /а.с.49-51,52-53,54-60,61-63/.

Між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 були укладені додаткові угоди про продовження строку користуванням кредиту до договору № 1121605 від 28 вересня 2020 року, датовані 26 жовтня 2020 року до 09 листопада 2020 року, 09 листопада 2020 до 23 листопада 2020 року, 27 листопада до 04 грудня 2020 року, 09 грудня 2020 року до 08 січня 2021 року, 11 січня 2021 року до 10 лютого 2021 року, 19 лютого 2021 року до 21 березня 2021 року, 20 березня 2021 року до 19 квітня 2021 року, 20 квітня 2021 року до 20 травня 2021 року, 20 травня 2021 року до 19 червня 2021 року, 22 червня 2021 року до 22 липня 2021 року, 25 липня 2021 року до 24 серпня 2021 року, 31 серпня 2021 року до 30 вересня 2021 року, 28 вересня 2021 року до 28 жовтня 2021 року, 19 жовтня 2021 року до 18 листопада 2021 року, 19 листопада 2021 року до 19 грудня 2021 року, 20 грудня 2021 року до 19 січня 2022 року, 20 січня 2022 року до 19 лютого 2022 року, 22 лютого 2022 року до 24 березня 2022 року /а.с.64-120/.

02 листопада 2022 року ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу № 02-11/2022 відповідно умов якого ТОВ «Маніфою» відступило «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, в тому числі за договором позики № 1121605 від 28 вересня 2020 року, що укладений між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 /а.с.129-139/.

Згідно витягу з реєстру боржників від 02 листопада 2022 року до вказаного договору за ОСОБА_1 станом на час передачі права вимоги рахується заборгованість за договором позики у розмірі 15 644,95 грн., з яких: 3000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12 644,95 грн. заборгованість за відсотками /а.с.140/.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України).

Законом України «Про електроннукомерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами ст.11Закону України«Про електроннукомерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаних кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст.610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконала, у передбачений в договорі строк кошти не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми кредиту 3000 грн.

Таким чином, заборгованість відповідачки за тілом кредиту по вказаних договорах в загальній сумі становить 3000 грн. і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню.

Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками за договором, укладеним 28 вересня 2020 року з ТОВ «Маніфою» № 1121605 - з 25 березня 2022 року по 02 листопада 2022 року задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між фінансовою установою та відповідачкою кредитного договору дана фінансова установа надала позичальнику суму позики, а остання зобов`язувалася повернути надану позику у повному обсязі у визначені договором строк - до 24 березня 2022 року.

Таким чином, позикодавець відповідно до ст.1048 ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування: до 24 березня 2022 року, після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, то заявлені ТОВ «Діджи Фінанс», як правонаступником позикодавця, вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 25 березня 2022 року по 02 листопада 2022 року, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідачки підлягають до стягнення відсотки за вказаним кредитним договором у розмірі 1791 грн., відповідно до умов договору /а.с.49-51,52-53,54-60,61-63,64-120/.

Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідачка умови вказаного кредитного договору належним чином не виконувала, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 4791 грн., що складається із: 3000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1791 грн. - заборгованість за відсотками.

Згідно із ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позов ТОВ «Кредит-Капітал» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 647,06 грн., виходячи з розрахунку: 4791 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) 15 644,95 грн. (розмір заявлених позовних вимог).

Керуючись ст. 207, 526, 549, 551, 610, 611, 626, 627, 628, 638, 1048-1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, суд, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, НОМЕР_2 , банк отримувача АТ «Креді Агріколь Банк», місце реєстрації: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 3 поверх) заборгованість за кредитним договором №1121605 від 28 вересня 2020 року в розмірі 4791 (чотири тисячі сімсот дев`яносто одна) гривня.

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на відшкодування витрат по сплаті судового збору 647 (шістсот сорок сім) гривень 06 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Головуючий-суддяА.Міланіч