Справа № 136/130/25
провадження № 2/136/35/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю " Фінпром Маркет" (далі позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі - 23789,00 грн. та судовий збір 2422,40 грн.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

08.07.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 (укладено Договір позики №75815599, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 7 700,00 грн. строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Того ж дня, позивач на виконання п.1 Договору позики №75815599 від 08.07.2021 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 7 700,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 . Відповідно до Договору позики №75815599 від 08.07.2021 р., та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають 2 298,60 грн., заборгованість за договором позики складає 23 789,00 грн., зокрема: - 7 700,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 16 089,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

21.12.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (ідентифікаційний код юридичної особи 35017877) уклали Договір факторингу № 2112 від 21.12.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75815599 від 08.07.2021 р. (

31.03.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43311346) уклали Договір факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75815599 від 08.07.2021 р.

Оскільки відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами не виконав ні перед Позикодавцем/Первісним кредитором, ані перед Позивачем/Фактором ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що набуло право вимоги за договором позики №75815599 на підставі договору факторингу , позивач звернувся з позовом до суду.

Ухвалою суду від 23.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також витребувано від АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (, юридична адреса :вул. набережна Перемоги, 30, м.Дніпро, 49094) документи, щодо належності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) карткового рахунку № НОМЕР_1 , виписку по картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за період з 08.07.2021 року до 11.07.2021 року.

Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав.

Суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В силу вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

В силу вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (визначені в ст. 82 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив, що подані позивачем докази не є такими, які могли б надати суду можливість встановити наявність прострочених зобов`язань відповідача перед позивачем згідно з договором позики №75815599 від 08.07.2021.

З наданих позивачем судом доказів, судом встановлено факт укладення договору №75815599 від 08.07.2021 та надання відповідачу грошових коштів в сумі 7700 на умовах визначених договором.

Однак жодних доказів з яких можливо було б встановити наявність чи відсутність зобов`язань відповідача перед позивачем, згідно договору №75815599 від 08.07.2021 суду не надано.

Суд зауважує, що доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості відповідача не може бути прийнятий судом, як доказ існування заборгованості перед позивачем, оскільки цей розрахунок не є первинними документом, він не відповідає вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а також п. 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ №75 від 04.07.2018.

На підтвердження заборгованості за кредитним договором мають бути подані первинні документи, які відповідають вимогам вказаних норм Закону і Положенням.

Так, первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Однак позивачем не надано виписки за власним рахунком, за рахунком попереднього фактора та позикодавця(первісного кредитора), враховуючи вимоги, щодо порядку виконання договору зі сторони відповідача.

Оцінивши подані позивачем докази, суд вважає їх недостатніми, оскільки вони не підтверджують заборгованість відповідача.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Суд, вирішуючи питання судових витрат керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а оскільки в задоволенні позову відмовлено, суд відносить судові витрати понесені позивачем на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" (місцезнаходження: 08200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, ЄДРПОУ - 43311346) до ( ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду, а зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено в день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення повного рішення суду.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО