Справа № 487/5380/21
Провадження № 2-с/487/33/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2025 суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Лагода А.А. в м. Миколаєві, розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі за заявою Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

03.08.2021 судом виданий судовий наказ (справа № 487/5380/21, провадження №2-н/487/1215/21) за заявою заяву Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги теплопостачання, за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 3957 (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят сім) грн. 63 коп. та витрати по сплаті судового збору.

24.02.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу, в якій зазначено про необхідність скасувати судовий наказ, з мотивів що не погодження із наявною заборгованістю.

Матеріали заяви передані в провадження судді 25.02.2025.

Суддя, ознайомившись з матеріалами справи, із заявою про скасування судового наказу та додатками до неї вважає, що заява про скасування судового наказу підлягає поверненню заявникам без розгляду з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Форма і зміст заяви про скасування судового наказу повинні відповідати вимогам ст. 170 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.3 ст. 170 ЦПК України, заява про скасування судового наказу має, зокрема містити, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Подана до суду заява не містить повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст.170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Разом з тим, заявниками до заяви про скасування судового наказу не надано доказів сплати судового збору чи відомостей про пільги, які звільнять від його сплати.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» передбачені розміри ставок судового збору, так за подання до суду заяви про скасування судового наказу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 0,05 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що станом на день звернення становить 151,40 грн.).

Щодо клопотання про звільнення від сплати судового збору необхідно зазначити наступне.

Положеннями частин 1, 3 статті 136 ЦПК України, встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно статті 8 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 8 липня 2011 року, враховуючи майновий стан сторони, суд своєю ухвалою може зменшити розмір судового збору, пов`язаного з розглядом справи, або звільнити від його сплати.

Згідно статтей 80, 81 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674- VI та статті 82 ЦПК України, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

У заяві та додатках до неї заявник не надає жодних докази на підтвердження свого матеріального стану.

Суд вважає, що заявником не надано докази, що підтверджують об`єктивно його майновий стан та не доказують, що його майновий стан на теперішній час у повному обсязі чи частково перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

За таких обставин, суд позбавлений можливості оцінити майновий стан заявника, а тому не вбачає підстав для звільнення від сплати судового збору. При цьому, суд бере до уваги, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи викладене вище, доводи заявника не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки справляння судового збору переслідує законну мету.

Частиною 6 ст. 170 ЦПК України визначено, що у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду.

Враховуючи, що заява про скасування судового наказу є неналежно оформленою, вказану заяву необхідно повернути без розгляду.

При цьому, з метою не допущення порушення права заявників на судовий захист шляхом звернення до суду з заявою про скасування судового наказу та її розгляд судом останнім слід роз`яснити, що чинними нормами цивільно-процесуального законодавства не встановлено заборону повторного звернення до суду із заявою про скасування судового наказу у разі її повернення без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 170, 183, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі за заявою Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги теплопостачання повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею, проте може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвала судді не була вручена у день складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

Суддя А.А. Лагода