Справа №627/280/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2025 р. с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючої Вовк Л. В.

з участю секретаря судового засідання Тішакіної Л.В.,

представника відповідачки , адвоката Скринніка І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

у с т а н о в и в :

У квітні 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, в якому він просить визнати за ним право приватної власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , після смерті доньки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 28.05.2024 провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступників ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27.05.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_4 про те , що він прийняв спадщину , шляхом подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_1

17.12.2024 ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування поновлене.

07.01.2025 на адресу суду надійшов лист Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області , у якому зазначено, що в державній нотаріальній конторі спадкова справа після ОСОБА_1 не заведена та надано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) від 07.01.2025 , згідно якого вбачається , що після ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Кулик Ю.Є. спадкова справа № 16/2024 .

З матеріалів спадкової справи № 16/2024 вбачається , що 27.05.2024 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 звернувся йог осин ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши, пояснення представника відповідачки , дослідивши матеріали справи, вважає, що до участі у справі належить залучити правонаступника позивача .

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 у цивільній справі №627/280/24 виступає позивачем за його позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. .

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17.05.2024 ( а.с.211).

З копії спадкової справи № 16/2024 , заведеної приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Кулик Ю.Є. від 27.05.2024 вбачається, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_1 є його син ОСОБА_4 ( а.с. 241).

Згідно з ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ст. 46, ч.1 ст.47 ЦПК України).

Виходячи зі змісту зазначених статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно з частиною 4 статті 25 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії судового процесу.

Таким чином, процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Cпадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При цьому необхідно враховувати, що спадкування це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини, тобто безпосереднє волевиявлення або презюмується, якщо особа проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і не відмовилася від її прийняття, або, якщо законний представник неповнолітньої чи недієздатної особи не відмовився від прийняття спадщини.

Виходячи з існування вольового критерію, у цивільних правовідносинах прийнято вважати, що кожен спадкоємець діє добросовісно, як добрий господар, який є зваженим, передбачливим і розсудливим під час прийняття юридично значимих рішень та обранні варіанта власної поведінки. Дотримання наведених норм забезпечуватиме стабільність цивільного обороту.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України, у редакції станом на час відкриття спадщини, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3 статті 1296 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , йог осина ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.55, 260,261, 353 , 354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Залучити до участі у справі № 627/280/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, правонаступника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного

Суддя Л. В. Вовк