КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/835/2025
справа №362/6302/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2024 року, ухваленого під головуванням судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У жовтні 2023 року до суду звернулось AT КБ "ПРИВАТБАНК" із позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за договором у розмірі 34 175,78 грн.

Вимоги обґрунтовувано тим, що 08 травня 2018 року між сторонами виникли кредитні правовідносини шляхом заповнення позичальником анкети-заяви, відповідно до якої відповідачка приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які разом з пам`яткою клієнта та тарифами складають договір банківського обслуговування.

Вказує, що відповідачка отримала кредитну картку із установленим кредитним лімітом, який в подальшому збільшено до 28 000, 00 грн. При цьому кредитний ліміт може бути збільшено / зменшено на розсуд банку, про що позичальник виявила свою згоду при укладенні кредитного договору.

У зв`язку із неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань станом на 23 серпня 2023 року заборгованість становить 34 175,78 грн, що складається із:

- 27 971,63 грн - заборгованості за кредитом;

- 6204,15 грн - заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Посилаючись на наведене, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ AT КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором, що станом на 23 серпня 2023 року становить 34 175,78 грн та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 27 971,63 грн та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 6204,15 грн, а також судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2024 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь AT КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за тілом кредиту на підставі кредитного договору №б/н від 08 травня 2018 року у розмірі 27971,63 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь AT КБ "ПРИВАТБАНК" судовий збір у розмірі 2684,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, AT ''ПРИВАТБАНК" подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати, позовні вимоги в цій частині задовольнити.

Посилається на те, що між сторонами укладено договір, в якому позичальник погодилася із умовами, тарифами, правилами, які розміщені на сайті банку та які у їх сукупності і становлять укладений договір.

17 листопада 2021 року відповідачкою підписано заяву про приєднання до умов та правила надання банківських послуг, а також паспорт споживчого кредиту, підписанням яких відповідачка підтвердила ознайомлення із умовами кредитування. Одночасно із підписанням вказаних документів ОСОБА_1 отримано перевипущену картку, якими продовжувала користуватись. При цьому, такі дії не є укладенням нового кредитного договору, а є зміною умов раніше укладеного договору.

Звертає увагу, що відповідачка користувалася кредитними коштами, знімала кошти в банкоматах, розраховувалася карткою. Частково погашала наявну заборгованість та продовжувала користуватись кредитними коштами.

Стверджує, що відповідачка не лише отримала кредитну картку, а й визнала укладення кредитного договору та погодилася з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на його виконання, зокрема, на погашення заборгованості.

Посилається на помилковість застосування судом першої інстанції правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

Вказує, що на підтвердження того, що сторони погодили розмір процентів за користування кредитними коштами позивачем надано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 17 листопада 2021 року, яка підписана особисто відповідачкою.

Згідно довідки про видані кредитні картки відповідачці 12 серпня 2017 року видано кредитку картку «Універсальну» НОМЕР_1 строком дії до 07/21 та 17 листопада 2021 року видано кредитку картку «Універсальну» НОМЕР_2 строком дії до 09/25. Процентна ставка по картці «Універсальна» становить 42,0%, що підтверджується пунктом 1.3 Заяви про приєднання від 17 листопада 2021 року.

Вказує, що заборгованість за відсотками виникла у відповідачки після підписання у листопаді 2021 року заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, що підтверджується випискою по рахунку, згідно якої баланс на карті станом на 17 листопада 2021 року є позитивним.

Уважає, що позивачем доведено, що з моменту підписання відповідачкою заяви між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом приєднання до запропонованого банком договору, а також доведено, що відповідачка була повідомлена про умови кредитування, у тому числі про відсоткову ставку за користування кредитними коштами.

Посилається на відсутність заперечень відповідачки щодо позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 08 липня 2019 року у справі №923/760/18, від 11 вересня 2019 року у справі №642/5533/15-ц, від 19 вересня 2019 року у справі №127/7543/17, від 23 грудня 2019 року у справі №375/250/18, від 26 жовтня 2022 року у справі №334/2492/21, від 16 січня 2019 року у справі №464/3790/16-ц (провадження №14-465цс18), від 22 липня 2020 року у справі №189/2109/18, від 26 вересня 2018 року у справі №159/2146/15-ц, а також у справах №373/212/16-ц, №755/7704/15-ц.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України судапеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм, матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, відтак в іншій частині не переглядається.

Відмовивши у задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що матеріали справи не містять підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови та правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Суд вказав, що у наданій суду заяві позичальника відсутні відомості щодо процентної ставки, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Судом зазначено, що надані позивачем Правила надання банківських послуг «ПРИВАТБАНК» з огляду на їх мінливий характер та оскільки такі Правила не містять підпису відповідачки, їх не можна уважати складовою кредитного договору, укладеного сторонами в 2018 році.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто, метою договору є забезпечення фіксування тих умов, на які сторони погоджуються для врегулювання своїх взаємних прав і обов`язків щодо обраного ними кола відносин.

Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту частини 1 статті 638 та статті 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Правовідносини між сторонами можуть виникати унаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої (стаття 634 ЦК України). Про ознайомлення із запропонованими умовами сторона, яка приєднується, має засвідчити своїм підписом, чи іншим способом про ознайомлення та погодження (стаття 207 ЦК України).

Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором

Кредитна банківська платіжна картка надає змогу здійснювати операції за дебетом картрахунку в межах установленого банком-емітентом ліміту кредиту.

Кредитна схема передбачає здійснення розрахунків за виконані клієнтом операції з використанням платіжної картки за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит (у межах кредитної лінії).

Підставою позову є невиконання кредитних зобов`язань, що пов`язані із видачею кредитних коштів.

Статтею 1054 ЦК України установлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у цій справі це АТ КБ "ПРИВАТБАНК").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, такі повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Саме банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна уважати, що в такому випадку споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Оформлення договірних відносин, у разі виникнення спору, повинно забезпечувати рівні можливості для сторін доводити факт укладення договору на тих чи інших умовах, а суд дослідити та оцінити такі умови. Обравши спосіб, відповідно до якого клієнт AT "ПРИВАТБАНК" лише вказує, що він ознайомився з умовами, які викладені окремо на веб-сайті банку в мережі Інтернет та вони можуть змінюватися, проте клієнт зобов`язаний стежити за такими змінами, банк, тим самим, добровільно допускає настання ризику доведення своїх вимог та факту належної обізнаності клієнта банку із умовами, на яких відбувається кредитування.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

З матеріалів справи убачається, що на підтвердження виникнення між сторонами кредитних правовідносин банком надано анкету-заяв про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ від 08 травня 2018 року; заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ від 17 листопада 2021 року, підписану представником банку та ОСОБА_1 ; паспорт споживчого кредиту від 17 листопада 2021 року, підписаний представником банку та ОСОБА_1 , витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».

Анкета-заява від 08 травня 2018 року містить інформацію про персональні та контактні дані відповідачки, у відповідності із змістом якої вона погодилася на те, що ця заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами складають договір про надання банківських послуг, із якими клієнт банку ознайомився та згоден з ними, зобов`язується їх виконувати, самостійно стежити за змінами на сайті банку (а.с.22).

Із заяви від 17 листопада 2021 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг убачається, що така містить умови кредитного договору для карток "Універсальна", "Універсальна Gold", а також умови кредитів «Оплата частинами» та «Миттєва розстрочка». Заява містить умови надання кредитних коштів, у тому числі порядок нарахування відсотків. Заява про приєднання підписана ОСОБА_1 в електронній формі (а.с.10-21).

Відповідно до даних довідки, наданої позивачем, убачається, що відповідачці видано такі кредитні картки: 12 серпня 2017 року - картку «Універсальна» номер НОМЕР_1 строком дії до 07/21; 17 листопада 2021 року - картку «Універсальна» номер НОМЕР_2 , строком дії до 09/25 (а.с.9).

Згідно даних довідки про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , убачається, що старт карткового рахунку НОМЕР_1 здійснено 12 серпня 2017 року, тобто в день видачі цієї кредитної картки. Надалі здійснювались такі зміни кредитного ліміту на картці:

- 08.05.2018 - встановлення кредитного ліміту - 400,00 грн;

- 08.05.2018 - зменшення кредитного ліміту - до 300,00 грн;

- 23.06.2018 - збільшення кредитного ліміту - до 2500,00 грн;

- 08.07.2018 - збільшення кредитного ліміту - до 12 000,00 грн

- 21.05.2020 - зменшення кредитного ліміту - до 0,00 грн;

- 28.08.2020 - збільшення кредитного ліміту - до 5000,00 грн;

- 04.11.2020 - збільшення кредитного ліміту - до 17 000,00 грн;

- 16.07.2021 - збільшення кредитного ліміту - до 27 000,00 грн;

- 17.11.2021 - збільшення кредитного ліміту - до 28 000,00 грн;

- 04.04.2023 - зменшення кредитного ліміту - до 0,00 грн (а.с.8).

Судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом з посиланням на те, що при укладенні кредитного договору в 2018 році сторони не погодили розмір відсотків за користування кредитними коштами, а посилання позивача на Правила надання банківських послуг «ПриватБанк» від листопада 2021 року суд відхилив у зв`язку із їх мінливим характером та відсутність підпису ОСОБА_1 .

Колегія суддів не погоджується із наведеним висновком суду першої інстанції, оскільки такий спростовується матеріалами справи. Із наданої позивачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг убачається, що така підписана ОСОБА_1 в електронній формі 17 листопада 2021 року о 10:46:42 год.

За умовами заяви від 17 листопада 2021 року ОСОБА_1 , яка діє на підставі власного волевиявлення, згідно статті 634 ЦК України, підписанням цієї заяви приєднується до, зокрема, Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщенні в мережі Інтернет за наведеним посиланням в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять Договір банківського рахунку, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.

В заяві від 17 листопада 2021 року в пункті 1.3. визначено процентну ставку для картки «Універсальна» 42,0% річних. Тип процентної ставки - фіксований.

Пунктом 2.1.1.9 заяви від 17 листопада 2021 року визначено строк дії договору, а саме договір починає діяти з дати встановлення кредитного ліміту на картці та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Договір вважається продовженим на кожні наступні 12 місяців в разі, якщо за 30 днів до дати закінчення дії цього договору жодна із сторін не заявила про намір його розірвання.

Із наведеного убачається, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про непогодження сторонами істотних умов кредитного договору, а саме щодо розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами.

Як установлено вище, платіжна картка «Універсальна» № НОМЕР_2 видана ОСОБА_1 17 листопада 2021 року, тобто в день підписання заяви приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

До позову долучено виписку за договором №б/н щодо руху коштів за рахунками ОСОБА_1 у Приватбанку за період 12 серпня 2017 року - 29 серпня 2023 року (а.с.83-84). Згідно даних виписки фактичне користування карткою № НОМЕР_2 розпочато 19 листопада 2021 року та продовжувалось до травня 2023 року.

Відповідно до даних розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, за період з 17 листопада 2021 року по 23 серпня 2023 року нараховано 6204,15 гривень відсотків (а.с.6-7).

Враховуючи викладене, апеляційний суд робить висновок доведеність позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом, оскільки такі підтверджено доказами, наданими банком, відтак апеляційна скарга АТ КБ "ПРИВАТБАНК" підлягає задоволенню, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2024 року в оскарженій частині - скасуванню із ухваленням нового судового рішення в цій частині про задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Відповідно до підпункту в пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подачу апеляційної скарги АТ КБ "ПРИВАТБАНК" сплачено 4 026,00 гривень судового збору, що підтверджується даними платіжного доручення №ZZ428B1YKD від 18 березня 2024 року.

Отже, з урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в повному обсязі, з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді апеляційної інстанції, слід стягнути 4 026,00 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2024 року в оскарженій частині скасувати, в цій частині ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" заборгованість за відсотками за користування кредитом на підставі кредитного договору №б/н від 08 травня 2018 року у розмірі 6204,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді апеляційної інстанції, 4 026,00 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова