Провадження № 2/686/722/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання Сікори Ю.В.

з участю представника позивача Киричук Н.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача державного реєстратора Хмельницької міської ради Юзькової Ірини Вікторівни про скасування рішенням державного реєстратора,

встановив:

В серпні 2022 року ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» звернулось до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача державного реєстратора Хмельницької міської ради Юзькової І.В. про скасування рішенням державного реєстратора, в обґрунтування якої вказало, що 12 січня 2021 року державним реєстратором Хмельницької міської ради Юзьковою І.В. було вчинено реєстраційні дії по реєстрації права власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 101) - блок гаражів № НОМЕР_1 , обладнаний чотирма гаражними дверима, загальною площею 97,6 м. кв., у зв`язку з цим, державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №56142229 від 14.01.2021 року та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності №40110315. Позивач вважає прийняте рішення протиправним, оскільки21.06.2007 за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на гараж, блок № НОМЕР_1 (два гаражі на три двері), загальною площею 66,8 м кв. (реєстраційний номер 19307672), технічний опис майна - 2 гаражі на три двері. Запис про державну реєстрацію містився в Реєстрі прав на нерухоме майно.Для державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державний реєстратор перенесла з суттєвими змінами, які не ґрунтуються на правовстановлюючих документах, запис про право власності з Реєстру прав на нерухоме майно.Неправомірність дій відповідача полягає в наступному: на сьогоднішній день між ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» та ОСОБА_2 існує судовий спір по справі №686/5838/18 за позовом ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» про визнання права власності (в порядку ст.392 ЦК України). Володіючи інформацією, що блок №2 (два гаражі на три двері), який належить ОСОБА_2 , та гаражі № НОМЕР_2 , які належать ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд», є різними об`єктами нерухомості (відрізняються назвою, площею, інструктивними та технічними характеристиками, що підтверджується Висновком судового експерта №637/018 від 25.01.2019 року, який міститься в матеріалах цивільної справи №686/5838/18.Відповідач свідомо вчинив дії, спрямовані на неправомірне оволодіння майном ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд», шляхом проведення незаконної реєстрації права власності на підставі сфальсифікованих документів (технічний паспорт та довідка про технічний опис об`єкта нерухомого майна).Таким чином, відповідач подав заяву та документи та реєстрацію, а державний реєстратор своїм рішенням від 14.01.2021 року зареєструвала право власності за ОСОБА_2 на абсолютно інше майно, ніж передбачено правовстановлюючим документом та відомостями, які були в Реєстрі прав на нерухоме майно.Відповідач замовив та подав державному реєстратору документи, які містили, завідомо для нього, неправдиву інформацію для проведення державної реєстрації права власності на гараж, блок № НОМЕР_1 обладнаний

чотирма дверима, а Державний реєстратор Юзькова І.В. при вчиненні реєстраційних дій про реєстрацію права власності про об`єкт нерухомості ОСОБА_2 - гараж, блок № НОМЕР_1 , внесла в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно інформацію, яка не відповідає правовстановлюючим документам на даний об`єкт нерухомості, а також не відповідає запису про даний об`єкт в Реєстрі прав на нерухоме майно та може впливати не лише на ідентифікацію нерухомого майна ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» (гараж № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ,№ НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ), а й сприяти незаконному заволодінню ОСОБА_2 нерухомим майном позивача, чим порушує права останнього, у зв`язку з чим просить скасувати рішення державного реєстратора Юзькової Ірини Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №56142229 від 14.01.2021 року, «про проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, на гараж блок № НОМЕР_1 (два гаражі обладнані чотирма дверима, що розташований: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки (відсутній), за суб`єктом: ОСОБА_2 , податковий номер/серія, номер паспорту ( НОМЕР_6 / НОМЕР_7 )».

29.08.2022 представник відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради подав відзив на позов, де зазначив, що проти позову заперечує, а вимоги, викладені у позовній заяві вважає незаконними та необґрунтованими.

Згідно з п.4 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрації права власності проводиться на підставі виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) чи їх дублікатів.

Відповідно до п.58 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, за бажанням заявника у разі зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна для державної реєстрації права власності на такий об`єкт може бути подано технічний паспорт, що містить актуальні відомості про технічні характеристики об`єкта, незалежно від наявності таких відомостей в документах, що подаються для відповідної реєстрації (крім випадків реконструкції об`єкта нерухомого майна).

Власником, а саме ОСОБА_2 було подано свідоцтво, технічний паспорт та довідку про технічний опис об`єкта нерухомого майна, де зазначено, що блок гаражів № НОМЕР_1 обладнаний чотирма гаражними дверима, але площа забудови 120,2 кв.м. не змінилася, самочинно побудованих та реконструйованих будівель та споруд не встановлено. Таким чином, підставою зміни є наданий власником технічний паспорт та довідка про технічний опис об`єкта нерухомого майна.

Згідно з п.2, ст.22 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Тому, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Державний реєстратор ХМР Юзькова Ірина Вікторівна скасувати рішення державного реєстратора.

12.09.2022 представник адвокат Пасічник Я.С. діючи в інтересах відповідача ОСОБА_2 , подав відзив на позов, де зазначив, що відповідно до свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Поліщук Н.В. 09.11.2004, ОСОБА_2 набуте право власності на майно, яке складається з блоку № 2 загальною площею 120,2 кв. м., що розташовані по АДРЕСА_2 , придбане за 20 169 (двадцять тисяч сто шістдесят дев`ять) грн. з прилюдних торгів, яке раніше належало ВАТ «Хмельницькбуд» на підставі Наказу представництва Фонду державного майна у м. Хмельницькому про приватизацію № 20 від 27.06.1995, затвердженого плану приватизації від 27.06.1995.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2004 року у справі № 2/188-Н за позовом ВАТ «Фірма «Хмельницькбуд» до ДП «Спецсервіс» МВС України про визнання прилюдних торгів з реалізації арештованого майна ВАТ «Фірма «Хмельницькбуд», що відбулися 27.02.2004 недійсними, відмовлено. В ході розгляду господарської справи встановлено, що в ході проведення виконавчих дій актом державного виконавця № АА № 307511 від 27 червня 2002 року описано і арештовано сім гаражів відповідача по АДРЕСА_2 . Оцінка і реалізація гаражів в порядку виконання судових рішень проводилася блоками. Такий спосіб реалізації гаражів визнаний правомірним.

Відповідно до довідки ВАТ «Фірма «Хмельницькбуд» від 06.08.2004, яка надана до Господарського суду Хмельницької області, зазначається про те, що технічна документація на гаражі-майстерні відсутня.

Згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07.11.2006 задоволений позов ОСОБА_2 до ВАТ (попередник ПрАТ) «Фірма «Хмельницькбуд» про усунення перешкод в користуванні майном та відмовлено у зустрічному позові ВАТ (ПрАТ) «Фірма «Хмельницькбуд» до ОСОБА_2 . Державної виконавчої служби в м. Хмельницькому, Державного підприємства МВС України «Спецсервіс» в особі Хмельницької філії про визнання прилюдних торгів по продажу майна підприємства, акту державного виконавця про затвердження результату торгів та свідоцтва про право власності недійсним.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 19 лютого 2007 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 07.11.2006 року залишено без змін.

В ході розгляду справи відповідач-позивач намагався довести, що з прилюдних торгів було продане інші гаражі, а не гаражі № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_8 .

Відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.10.2012 зобов`язано ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» усунути перешкоди у здійсненні користування, володіння та розпорядження ОСОБА_2 належним йому блоком № 2 (два гаражі на три двері) загальною площею 120,2 кв.м. по АДРЕСА_2 .

На етапі розгляду справи відповідач повністю заперечував наявність блоку гаражів № НОМЕР_1 по вул. Володимирській, 109, які були спростовані судом, а також в послідуючому в процесі примусового виконання рішення суду.

При ухваленні рішення, судом об`єктивно встановлено, що 27 лютого 2004 року на публічних торгах з примусової реалізації майна, належного ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд», ОСОБА_2 придбано гаражі блок - НОМЕР_1 , розміром 16,7x7,2x3,0 м., площею 120,2 кв.м., будівельним об`ємом 360,7 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_2 , що підтверджується протоколом № 16 про проведення прилюдних торгів, відомістю №16 від 27.02.2004 та актом про проведення прилюдних торгів від 3.03.2004, що затверджений начальником відділу ДВС Хмельницького міського управління юстиції. 09.11.2004 ОСОБА_2 на придбане майно було видане свідоцтво на право власності, що складається з блоку № 2 (два гаражі на три двері) загальною площею 120,2 кв.м. по АДРЕСА_2 .

Після набрання рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07.11.2006 законної сили, переслідуючи мету невиконання рішення суду посадові особи провели державну реєстрацію права власності на гаражі № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_8 , які складають блок гаражів № НОМЕР_1 , а з бухгалтерського обліку не виключили.

Попередня державна реєстрація БТІ власності «Хмельницькбуду» на гаражі № НОМЕР_3 - НОМЕР_8 на підставі документів 1995 року є нікчемною і не підтверджується правовстановлюючим документами, оскільки право на відповідне майно (блок гаражів № НОМЕР_1 ) набуто ОСОБА_2 .

Предметом (об`єктом) вказаного позову ВАТ «Фірма «Хмельницькбуд» (правонаступник Приватне акціонерне товариство «Фірма «Хмельницькбуд») були гаражі, придбані ОСОБА_2 з прилюдних торгів, а саме блок № 2, які позивач вважає гаражами № № НОМЕР_9 і намагається легалізувати в судовому порядку.

Норми частини 5 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 встановлюють, що відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав.

Крім цього, відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Таким чином, позовна заява ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» завідомо безпідставна, оскільки на законних підставах позивач не володіє будь-якими гаражами (блоком гаражів) по АДРЕСА_2 .

Наведені судові рішення та матеріали не спростовані позивачем і містяться у матеріалах справи № 686/5838/18.

Під час судового розгляду справи № 686/5838/18 за позовом Приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» до ОСОБА_2 про визнання права власності на гаражі № НОМЕР_9 по АДРЕСА_2 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Перший відділ Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) свідками підтверджено, що гаражі № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_8 і блок № НОМЕР_1 є тими самими гаражами.

Висновок експерта ОСОБА_3 від 25.01.2019, наданий позивачем, містить ті ж самі характеристики гаражів № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_8 , які ідентичні характеристикам блоку гаражів № НОМЕР_1 відповідно до технічного паспорта.

Таким чином, відсутні будь-які законні підстави для скасування рішення Державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Юзькової Ірини Вікторівни № 56142229 від 14.01.2021 про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 101) - блок гаражів № НОМЕР_1 , обладнаний чотирма гаражними дверима.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просить в задоволенні позову відмовити.

Третя особа державний реєстратор Юзькова І.В. в судове засідання не з`явилась повідомлена про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності доказ у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Юзькової І.В. від 14.01.2021 № 56142229 проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 101) - блок гаражів № НОМЕР_1 , обладнаний чотирма гаражними дверима, загальною площею 97,6 м кв.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені статтею 16 ЦК України.

Вирішуючи спір, суд повинен дати об`єктивну оцінку порушеному праву чи інтересу позивача на момент його звернення до суду.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 36 постанови від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження 11-377апп18), спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно.

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за відповідачем, при цьому зазначив, що державний реєстратор порушив порядок здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та безпідставно зареєстрував право власності за відповідачем, чим фактично змінив власника майна.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 зазначила, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

Отже, при дослідженні судом обставин існування в особи права власності на нерухомість необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Поліщук Н.В. 09.11.2004, ОСОБА_2 набуте право власності на майно, яке складається з блоку № 2 загальною площею 120,2 кв. м., що розташовані по АДРЕСА_2 , придбане за 20 169 (двадцять тисяч сто шістдесят дев`ять) грн. з прилюдних торгів, яке раніше належало ВАТ «Хмельницькбуд» на підставі Наказу представництва Фонду державного майна у м. Хмельницькому про приватизацію № 20 від 27.06.1995, затвердженого плану приватизації від 27.06.1995.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2004 року у справі № 2/188-Н за позовом ВАТ «Фірма «Хмельницькбуд» до ДП «Спецсервіс» МВС України про визнання прилюдних торгів з реалізації арештованого майна ВАТ «Фірма «Хмельницькбуд», що відбулися 27.02.2004 недійсними, відмовлено.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07.11.2006, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 19.02.2007, позов ОСОБА_2 до ВАТ (попередник ПрАТ) «Фірма «Хмельницькбуд» про усунення перешкод в користуванні майном задоволено, а в зустрічному позові ВАТ (ПрАТ) «Фірма «Хмельницькбуд» до ОСОБА_2 , Державної виконавчої служби в м. Хмельницькому, Державного підприємства МВС України «Спецсервіс» в особі Хмельницької філії про визнання прилюдних торгів по продажу майна підприємства, акту державного виконавця про затвердження результату торгів та свідоцтва про право власності недійсним, відмовлено.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.10.2012 зобов`язано ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» усунути перешкоди у здійсненні користування, володіння та розпорядження ОСОБА_2 належним йому блоком № 2 (два гаражі на три двері) загальною площею 120,2 кв.м. по АДРЕСА_2 .

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (витяг від 12.01.2021) ОСОБА_2 є власником блоку гаражів № НОМЕР_1 , обладнаного чотирма гаражними дверима (загальна площа - 97,6, гараж № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_8 ) по АДРЕСА_2 ). Підставою виникнення права власності вказано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 09.11.2004.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.06.2023 справа № 686/5838/18, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 04.10.2023 в позові ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Перший відділ Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про визнання права власності відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, частина третя статті 26 Закону № 1952-IV встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 2 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19, пункт 6.30), від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18, пункт 4.17), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13)).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 914/235/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21), викладені такі правові висновки.

В абзаці третьому частини третьої статті 26 Закону № 1952-IV (у редакції, чинній на момент звернення з позовом), зокрема, встановлювалося, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що зазначене положення закону обумовлено тим, що суд вирішує спір про право. Скасування державної реєстрації речових прав повинно бути пов`язано з підставою для проведення такої реєстрації, з одночасним визнанням того, хто набуватиме це право. Сама по собі державна реєстрація не є окремою підставою набуття особою права власності, а є офіційним засвідченням державою набуття особою права власності.

Під час розгляду справ цієї категорії суд повинен надати оцінку всім обставинам, які мали місце при зверненні стягнення на іпотечне майно. Тим самим суд визначає: (а) неправомірність дій особи, яка зазначена у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як власник (адже саме ці дії призвели до внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно цих відомостей); (б) тим самим суд констатує, що ці дії не були здатні призвести до набуття права власності особою, яка позначена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як власник, а тому (в) в цієї особи відсутнє право власності, а отже (г) право власності належить позивачеві (якщо позивач доведе всі наведені вище обставини).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що положення абзацу третього частини третьої статті 26 Закону № 1952-IV (у редакції, чинній на момент звернення з позовом) адресовані насамперед суду, який, задовольняючи позов, зокрема, про скасування рішення державного реєстратора, має чітко визначитися з тим, кому саме і яке речове право внаслідок задоволення такого позову належить.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша,третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують, і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно вимог ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

За частино 1 статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до ч.8 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

Аналіз змісту наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що захисту підлягає лише порушене або оспорюване право або інтерес, у спосіб, який не суперечить закону, при цьому саме позивач визначає спосіб захисту порушеного права.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі №378/596/16-ц, неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Враховуючи те, що відсутнє право, яке потребує захисту, підстави для задоволення позовних вимог щодо скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на майно відсутні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача у зв`язку із відмовою в позові.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15,16 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд -

ухвалив:

В позові Приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача державного реєстратора Хмельницької міської ради Юзькової Ірини Вікторівни про скасування рішенням державного реєстратора - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд», , 29005, м. Хмельницький, вул. Володимирська,109.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 .

Третя особа: Державний реєстратор Юзькова Ірина Вікторівна, 29001, м Хмельницький, вул. Пилипчука, 1.

Дата складення повного тексту рішення суду : 27.02.2025.

Суддя: