Справа № 558/73/25
номер провадження 2/558/74/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року селище Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., за участі секретаря судових засідань Ковальської Л.С., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулось до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року в розмірі 8910,00 гривень.

В позовній заяві позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі по тексту ТОВ «Споживчий центр») вказує про те, що між ним та відповідачем ОСОБА_1 10 березня 2024 року було укладено кредитний договір №10.03.2024-100001076. Відповідно до умов такого договору відповідачеві ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 4500,00 гривень, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 10 березня 2024 року. Кредит надавався позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надавався позичальникові на умовах строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту визначено шляхом перерахування на банківський рахунок споживача. Кредит надавався на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника.

Згідно з п. 4.3. кредитного договору днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту день зарахування коштів на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу.

Відповідно до кредитного договору від 10 березня 2024 року та квитанції про перерахунок коштів, позивачем надано відповідачеві кредит в розмірі 4500,00 гривень строком на 42 дні та ОСОБА_1 10 березня 2024 року отримані такі грошові кошти. Таким чином, позивачем ТОВ «Споживчий кредит» виконано свої зобов`язання за кредитним договором.

В свою чергу відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором від 10 березня 2024 року належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на день подачі позову утворилась заборгованість в розмірі 8910,00 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500,00 гривень та по процентах - в розмірі 4410,00 гривень.

З вказаних підстав, у позовній заяві позивач ТОВ «Споживчий центр» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №10.03.2024-100001076 в розмірі 8910,00 гривень та понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 6).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 10 березня 2024 року отримував кредит у позивача в сумі 4500,00 гривень на лікування. Після отримання кредиту втрати мобільний телефон, де зберігалась уся інформація про отримані ним кредити. У зв`язку з цим, не зміг перевірити стан розрахунків з позивачем за отриманий кредит. Визнає те, що отримав кредит, але 25 березня 2024 року він повернув кредит в розмірі 5985,00 гривень. Вважає, що за отриманий споживчий кредит повинен сплачувати проценти не більше 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 пояснив, що наміру укладати з позивачем додаткову угоду до кредитного договору не мав, про наявність додаткової угоди до кредитного договору дізнався, коли отримав позовну заяву позивача. Коли повертав кредит 25 березня 2024 року, то на сайті позивача вносив дані у якісь документи, але вважав, що вчинення таких дій є необхідним для проведення оплати згідно кредитного договору. Кредит отримував один раз 10 березня 2024 року.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до наступного висновку.

Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань по суті справи до суду не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що пропозиція про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) (а.с. 11-14), заявка кредитного договору №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року (а.с. 14-15), відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року (а.с. 15), складають кредитний договір №10.03.2024-100001076 між сторонами, що відповідає положенням ст. 634 ЦК України. Договір укладено шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

П. 2 ч. 1 ст. 12 цього Закону визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно з умовами договору №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 4500,00 гривень на строк 42 дні. Дата повернення кредиту сторонами узгоджена 20 квітня 2024 року. Спосіб надання кредиту шляхом перерахування коштів позичальнику на вказаний у договорі банківський рахунок.

Зі змісту досліджених пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) (а.с. 11-14), заявки кредитного договору №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року (а.с. 14-15), відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року (а.с. 15), встановлено, що між сторонами узгоджено всі суттєві умови кредитного договору щодо виду послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші.

Договір підписаний сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленості з усіх істотних умов договору та погоджувались на такі умови.

Так, у договорі №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року сторони узгодили, що кредит надається ТОВ «Споживчий центр» ОСОБА_1 10 березня 2024 року в сумі 4500,00 гривень, на строк 42 дні з дня його надання. Датою повернення (виплати) кредиту визначено 20 квітня 2024 року (а.с. 14).

Згідно кредитного договору №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року визначено первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання. Черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (п. 5, п. 6 договору).

Відповідно до п.п. 7, 8 кредитного договору №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року встановленого, що за користування кредитом сплачується процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового траншу включно. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки «Економ».

П.п. 9, 10 кредитного договору №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року визначено, що денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 2,33 % = (4410,00/4500)/42х100%. Проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді.

Відповідно до п. 11 кредитного договору №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року проценти за первинний, черговий період, сплачуються в останній день первинного, чергового періоду відповідно; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту в розмірі 4500,00 гривень сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається кредит.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Із квитанції № вбачається, що відповідачеві надано позивачем кредит 10 березня 2024 року в розмірі 4500,00 гривень шляхом зарахування грошових коштів на банківську картку відповідача (а.с. 18).

Позивач ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу ОСОБА_1 кредиту.

Як встановлено із змісту позовної заяви позивача (а.с. 3 зв.) та пояснень відповідача ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_1 по закінченню первинного періоду користування кредитом (14 днів з дня надання кредиту) - 25 березня 2024 року сплатив позивачеві 5985,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно довідки-розрахунку (а.с. 9), наданого позивачем, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року становить 8910,00 гривень, з яких: 4500,00 гривень заборгованість по тілу кредиту, 4410,00 гривень заборгованість по процентах.

У позовній заяві позивачем зазначається про те, що розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_1 надано до суду з урахуванням сплачених відповідачем 25 березня 2024 року 5985,00 гривень.

Як встановлено із змісту пропозиції про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) звернення позичальника (а.с. 17), позичальник ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Споживчий центр» з пропозицією укласти додатковий договір до кредитного договору №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року та продовжити строк на який надається кредит та строк дії договору, а саме: строк на який надається кредит визначено 58 днів з дати його надання; дата повернення кредиту 6 травня 2024 року; первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання та 14 днів з дня, наступного за днем укладення додаткового договору про продовження строку, на який надається кредит.

Дослідженими доказами по справі встановлено, що позивачем ТОВ «Споживчий центр» 10 березня 2024 року був наданий відповідачеві ОСОБА_1 кредит в розмірі 4500,00 гривень згідно кредитного договору №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року, яким передбачено відкриття кредитної лінії для відповідача.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 25 березня 2024 року на виконання умов кредитного договору №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року сплатив позивачеві 5985,00 гривень.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 повідомив, що сплаченими 25 березня 2024 року коштами (5985,00 гривень) він повернув кредит та сплатив проценти за користування кредитом протягом 14 днів первинного періоду користування кредитом.

Такі пояснення відповідача ОСОБА_1 підтверджує сума сплачених ним коштів за кредитним договором №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року, а саме: 5985,00 гривень, що складається з 4500,00 гривень кредиту та 1485,00 гривень процентів (п.п. 5-10 кредитного договору).

Суд розглянув справу в межах позовних вимог позивача.

Згідно п. 3.2. кредитного договору №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року (пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта)), кредит надавався відповідачеві на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» споживач має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути споживчий кредит, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних платежів.

Ч. 2 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що споживач у разі дострокового повернення споживчого кредиту сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом та вартість усіх послуг, пов`язаних з обслуговуванням та погашенням кредиту, за період фактичного користування кредитом.

Враховуючи вказані обставини справи та наведені правові норми, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки судом встановлено, що отриманий відповідачем на підставі кредитного договору №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року кредит в розмірі 4500,00 гривень відповідач повернув позивачеві 25 березня 2024 року в розмірі 5985,00 гривень, тобто по закінченню первинного періоду користування кредитом (14 днів з дня його надання), сплативши тіло кредиту 4500,00 гривень та 1485,00 гривень процентів за користування таким кредитом протягом первинного періоду користування кредитними коштами.

Вказане узгоджується з умовами кредитного договору №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року (п.п. 1-10 договору).

При цьому судом встановлено, що після 10 березня 2024 року відповідно до кредитного договору №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року, яким передбачено відкриття кредитної лінії, та додаткового договору до нього від 25 березня 2024 року (а.с. 17), позивачем відповідачеві інші кредитні кошти не надавалися.

За вказаних обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Споживчий центр» заборгованості за кредитним договором №10.03.2024-100001076 від 10 березня 2024 року в розмірі 8910,00 гривень є необґрунтованими у зв`язку з чим не підлягають до задоволення.

Оскільки позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених позивачем витрат на оплату судового збору в розмірі 2422,40 гривень немає.

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 14, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 1049, 1054 ЦК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим.

Відповідно до ст.ст. 512, 526, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133А, код - 37356833) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 25 лютого 2025 року.