Справа № 459/2797/24
Провадження № 2/459/792/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Горощук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на час навчання їхньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.08.2024 року і на період навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка, яке закінчиться у грудні 2025 року.

В обґрунтування позову зазначає, що 12 липня 1992 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 17.02.2020 між позивачкою та відповідачем шлюб було розірвано. Також позивачка повідомляє, що на підставі рішення Червоноградського міського суду від 02.09.2021 з відповідача примусово стягувались аліменти на час навчання доньки в Інституті права, психології та інноваційної освіти Національного університету «Львівська політехніка» у розмірі 1/6 частини його доходів. В червні 2024 року стягнення аліментів по вищевказаному рішенні припинилося у зв`язку із закінченням навчання доньки у вказаному навчальному закладі. Звертає увагу, що на даний час дочка ОСОБА_5 зарахована на перший курс магістратури денної форми навчання юридичного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка. Позивачка зазначає, що працює кухарем у в/ч НОМЕР_1 і її коштів не достатньо для свого утримання та утримання доньки, зокрема, на її одяг, їжу, транспортні послуги, оренду квартири у м. Львові, приладдя для навчання, засоби гігієни, тощо. Разом із тим, відповідачОСОБА_2 живе своїм життям, коштів на утримання доньки добровільно не надає, хоча має таку матеріальну можливість, оскільки отримує дохід у вигляді регресних та пенсійних виплат в розмірі близько 30 000 гривень на місяць, а тому має змогу сплачувати аліменти. Відтак, покликаючись на ст. ст. 199, 200 СК України, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 31.10.2024 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд, який відкладався про що поставнолялись відповідні ухвали.

21.02.2025 сторони у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про розгляд даної справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи.

Представник позивачки та позивачка подали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності. Крім того, зазначив, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, позовні вимоги не підтримує. Вважає, що позивачка неналежно виконує свої батьківські обв`язки, оскільки постійно кричить на доньку.

Від третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності у зв`язку із зайнятістю у навчальному процесі, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, у відповідності до положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення виготовлено 26 лютого 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 21 лютого 2025 року, датою ухвалення рішення є саме 26 лютого 2025 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов наступних висновків.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 09.07.2003, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , а її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а. с. 11).

Як убачається із рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17.02.2020 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було розірвано (а. с. 13).

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 02.09.2021, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 22.03.2022, позов було задоволено частково та вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на час навчання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на період її навчання в Національному університеті «Львівська політехніка», починаючи з 11.06.2021 року по 30.06.2024 року, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х річного віку (а. с. 15-20).

Як вбачається з довідки № 9271 від 18.09.2024, виданої Національним університетом імені Івана Франка, ОСОБА_3 дійсно є студенткою першого курсу магістратури денної форми юридичного факультету Національного університету імені Івана Франка, навчається на бюджетній основі, запланований термін завершення навчання грудень 2025 року (а. с. 21).

Із копії Договору майнового найму № 11/07 від 18.07.2024, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_3 надано у строкове платне користування квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , орендна плата на місяць становить 400 доларів. Крім того, орендар зобов`язувався у встановлені терміни сплачувати за усі комунальні послуги (а. с. 22).

ОСОБА_3 у заяві від 25.10.2024 повідомила, що у орендованій квартирі вона проживає, перебуваючи у м. Львові на навчанні, а фактично проживає з мамою за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 31).

Із матеріалів виконавчого провадження АСВП № 68799119 вбачається, що на підставі виконавчого листа № 459/1625/21, виданого 05.04.2022 року Червоноградським міським судом Львівської області примусово стягувались з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на час навчання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на період навчання доньки в Національному університеті "Львівська політехніка", починаючи з 11.06.2021 року по 30.06.2024 року, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х річного віку. Постановою державного виконавця від 03.02.2025 про закінчення виконавчого провадження № 68799119 встановлено, що стягнення аліментів припинено 01.07.2024, заборгованість з виплати аліментів відсутня (а. с. 70-85).

ОСОБА_2 одержує страхові виплати та отримує пенсію за віком, що встановлено із матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження (а. с. 70-85).

Відповідно до довідки про розмір нарахованої та виплаченої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 ОСОБА_2 отримав дохід в сумі 177 155,02 гривень (а. с. 97).

Із довідки про нараховані та виплачені відповідачу страхові виплати вбачається, що за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 ОСОБА_2 отримав дохід в сумі 192 694,24 гривень (а. с. 98).

Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на час навчання їхньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 27.08.2024 року і на період її навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка.

При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів як: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

За приписами ст. 200, 201 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Тобто, однією з умов для стягнення з відповідача аліментів на навчання дитини є можливість платника надавати матеріальну допомогу, а якщо така можливість підтверджена слід встановити розмірі, який би максимально відповідав інтересам обох сторін з урахуванням встановлених у справі обставин.

У постанові від 23 січня 2019 року в справі № 346/103/17 Верховний Суд акцентує увагу на тому, що дитина, яка навчається на денній формі, не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 виповнилося 18 років (повноліття).

ОСОБА_3 навчається на першому курсі магістратури денної форми юридичного факультету Національного університету імені Івана Франка, на бюджетній основі, запланований термін завершення навчання грудень 2025 року (а. с. 21).

Навчання ОСОБА_3 на стаціонарній формі виключає можливість її власного працевлаштування, а тому її потреба у матеріальній допомозі батьків є очевидною та встановленою.

Фактичні обставини справи у світлі викладених норм права свідчать, що у зв`язку з навчанням повнолітньої доньки відповідач має обов`язок її утримання до досягнення нею 23 років або закінчення навчання у виші. Проте, такий обов`язок відповідач належно не виконує, попри те, що може і здатний утримувати доньку, оскільки отримує стабільні регулярні доходи у вигляді пенсії та страхових виплат.

Відповідач заперечуючи проти позову вказував на неможливість сплати заявлених аліментів через незадовільний стан свого здоров`я.

Проте, такі доводи відповідача не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому суд до уваги такі доводи не бере.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідач будь-яких доказів щодо неможливості надання позивачці матеріальної допомоги на період навчання доньки не надав, суд вважає, що він має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Також, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, і з урахуванням інтересів доньки - студентки, суд вважає за необхідне визначити аліменти на повнолітню доньку у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, які слід стягувати щомісячно до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Такий розмір буде відповідати обставинам справи та реальній можливості відповідача надавати таке утримання.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки від дня пред`явлення позову, тобто з 28.10.2024.

Разом з цим, звертаючись до суду з даним позовом, позивачка просила стягувати аліменти на навчання доньки з 27.08.2024 року.

Такі вимоги позивачки до задоволення не підлягають в силу ст. 191 СК України, оскілки аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, що у даному випадку 28.10.2024.

Відтак, позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку.

Позивачка при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір у розмірі 1211,20 грн, оскільки звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір".

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 1211,20 гривень.

Керуючись: ст. ст. 10, 30, 60, 88, 141, 259, 264, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, ст. ст. 199 СК України, суд,

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на час навчання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на період її навчання в Національному університеті імені Івана Франка, починаючи з 28.10.2024 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26.02.2025..

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 );

Третя особа на стороні позивач: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 )

Суддя: М. В. Мельникович