Справа № 183/1814/24
№ 2/183/787/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 року місто Самар Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., за участю секретаря судового засідання Болкарьової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав,

за участю: представника позивача - адвоката Ткачук В.Б., суд -

в с т а н о в и в :

26 лютого 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, у якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Новомосковська Дніпропетровської області, актовий запис про народження № 447, складений 07 липня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного Головного управління юстиції Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася дитина - ОСОБА_3 . На час народження дитини сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням суду від 02 лютого 2017 року шлюб був розірваний, дитина залишилася проживати з позивачем. Станом на час звернення з цим позовом до суду, дитина проживає разом з позивачем. Позивач зазначає, що з після розірвання шлюбу відповідач не бачиться з дитиною, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та догляду за дитиною. Судовим наказом від 22 червня 2020 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 05 червня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Вказане судове рішення відповідачем не виконується. Що також свідчить про систематичне нехтуванням ним своїх батьківських обов`язків. З урахуванням наведеного позивач звернувся до суду з цим позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 .

Відповідачем відзиву на позов не подано.

01 березня 2024 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області прийнято позовну заяву до провадження суду, відкрите загальне позовне провадження у справі та призначене підготовче провадження.

07 жовтня 2024 року на адресу суду надійшов висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 24.09.2024 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

15 жовтня 2024 року ухвалою суду закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 10 лютого 2025 року витребувано від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетинання кордону гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити.

Представник позивача - адвокат Ткачук В.Б. в судовому засіданні в повному обсязі підтримала позовні вимоги позивача та, посилаючись на підстави викладені в позовній заяві, просить суд задовольнити вимоги позивача. Наголошує на тому, що відповідач самоусунувся від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини в результаті свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Більше семи років відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує матеріально, не цікавиться навіть станом здоров`я дитини, не спілкуються з дитиною, взагалі не виявляє будь-якого інтересу до життя дитини. Відповідач має надвелику заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини, який жодного разу не сплатив ані копійки на утримання дитини, що є доказом його винної поведінки. ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, навіть не спілкується з дитиною. Категорично заперечує висновки органу опіки та піклування щодо недоцільності позбавляти відповідача його батьківських прав, тому як органом опіки та піклування не з`ясовані усі обставини щодо неповнолітньої дитини і в даному випадку таке рішення суперечить інтересам дитини, яка навіть не знає як виглядає її біологічний батько, який з нею навіть не спілкується, не опікується нею, не надає будь-якої допомоги на її утримання, виховання.

Неповнолітня ОСОБА_3 , 2009 року народження, в присутності її матері ОСОБА_1 та педагога Гімназії № 4 Новомосковської міської ради - ОСОБА_4 , висловила своє побажання про позбавлення її біологічного батька ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неї. Зазначила, що вона не пам`ятає свого батька, не має до нього будь-яких почуттів та взагалі будь-якого ставлення до нього, тому як ставиться до цієї людини, як до сторонньої. Пояснила, що пам`ятає себе з моменту вступу на навчання до школи, куди жодного разу окрім її матері та вітчима, будь-хто з її рідних не приходив. ОСОБА_2 з нею не спілкується, вона не знає де він живе та/або перебуває, будь-якої допомоги він їй не надає та не надавав, будь-якої участі у її житті ОСОБА_2 не приймав та не приймає. Просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неї.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток за місцем його реєстрації, а також після отримання відомостей щодо його виїзду за межі України у 2018 році - шляхом опублікування виклику на офіційному веб-сайті «Судова влада». Будь-яких заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Відзиву на позов також не подано.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом, у поданій заяві, просять розглядати справу за відсутності їхнього представника.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, вислухавши думку неповнолітньої ОСОБА_3 , дослідивши підстави позову, висновок органу опіки та піклування, а також матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Новомосковськ Дніпропетровської області народилась ОСОБА_3 , батьками якої згідно копії свідоцтва про її народження є: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_5 , про що Відділом РАЦС по місту Новомосковську Новомосковського МУЮ Дніпропетровської області 07 липня 2009 року складений відповідний актовий запис № 447.

02 лютого 2017 року рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/6379/16 розірваний шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований Відділом РАЦС по місту Новомосковську Новомосковського МУЮ Дніпропетровської області 07 липня 2009 року за актовим записом № 447. Рішення набрало законної сили 14 лютого 2017 року.

Мати дитини - ОСОБА_5 , після реєстрації шлюбу 26 січня 2018 року з ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 », актовий запис № 26 складений 26.01.2018 року Новомосковським міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

За судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/3121/20 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , 2009 року народження з 05 червня 2020 року до повноліття дитини. У Самарівському ВДВС у Самарівському районі Дніпропетровської області перебуває виконавче провадження НОМЕР_3 від 10.07.2020 року з виконання вказаного судового наказу. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_2 станом на 01.02.2025 року складає 160628,5 грн. З моменту відкриття виконавчого провадження боржником жодного разу не здійснювалася сплата аліментів за судовим рішенням.

Станом на час звернення з цим позовом до суду, дитина проживає разом з матір`ю - позивачем у справі, вітчимом ОСОБА_6 , а також молодшими братом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та сестрою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним актом.

Адміністрацією Державної прикордонної служби України за вих. №19/12032-25 від 11.02.2025 року наданий витяг з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» за період з 08 листопада 2017 року по теперішній час, відповідно до якого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в`їхав та територію України в пункті пропуску «Грушів» 20 грудня 2017 року; а виїхав з території України 11 січня 2018 року в пункті пропуску «Бориспіль-D» (характеристика ТЗ - 758 Київ-Тбілісі). Іншої інформації немає.

24 вересня 2024 року за вих. № 2144/0/2-24 Органом опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради наданий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої житини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так у висновку зазначено, що 24 травня 2024 року спеціалістом служби у справах дітей спільно з представником КЗ «Центр надання соціальних послуг» НМР обстежили умови проживання неповнолітньої дитини за адресою: АДРЕСА_1 . Житло належить матері позивача - ОСОБА_11 .. Комісією встановлено, що у матері з дитиною добрі відносини, мати та новий чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_6 цікавляться успіхами, планами дитини, турбуються її здоров`ям, для дитини створені всі належні умови. Емоційний стан дитини позитивний. Вона спокійна, врівноважена, вихована. Дитина має можливість отримувати освіту, відвідувати спортивну секцію з волейболу. У дівчинки сформовані навики самообслуговування відповідного віку. Потреби дитини задовольняються в повному обсязі. Відповідно до висновку КЗ «Центр надання соціальних послуг» НМР від 03.06.2024 встановлено, що перший рік після розлучення сторін - відповідач відвідував доньку. Потім все рідше цікавився її життям. Зі слів матері аліментів на утримання дитини вона не отримувала. Зараз місцезнаходження ОСОБА_2 їй невідоме. З 2018 року позивач знаходиться у другому шлюбі з іншим чоловіком. ОСОБА_3 чоловік позивача виховує з 7-річного віку, дівчинка називає його татом. В сім`ї склалися доброзичливі відносини. Від другого шлюбу у позивача є ще двоє дітей. ОСОБА_12 залюбки допомагає матері з молодшими братом та сестрою. Зі слів ОСОБА_12 у неї дуже теплі відносини з вітчимом. У важливих життєвих ситуаціях він завжди буває поруч. Ставлення до рідного батька скоріше - байдуже, ніж негативне. Психологом наданий висновок, що ОСОБА_12 в родині матері та вітчима почуває себе добре, відчуває турботу та увагу з їх боку. Психоемоційний стан дівчини позитивний. Про біологічного батька ОСОБА_13 - ОСОБА_12 відповідала неохоче. Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї ОСОБА_14 - ознак складних життєвих обставин не встановлено. Відповідно до інформації Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 20.05.2024 року зазначається, що гр.. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не притягався. Враховуючи, що у розглянутих документах відсутня інформація щодо виконання/невиконання батьківських обов`язків і не встановлено вагомих підстав доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, у зв`язку з чим вважають за недоцільне позбавляти ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_3 , 2009 року народження.

Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частина 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція ООН про права дитини) про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст. 164 СК України.

Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Стаття 166 СК України передбачає, що позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п. 18 Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, який вважає за недоцільне позбавляти ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , тому як в судовому засіданні встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти; ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим провадженням, відкритим постановою державного виконавця 10 липня 2020 року, яка станом на 01 лютого 2025 року складає 160628,5 грн - сукупність вказаних обставин свідчить про свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, що є наслідком винної поведінки відповідача та підставою для позбавлення його батьківських прав.

Під час розгляду справи встановлено та підтверджено письмовими доказами, що відповідач всупереч вимогам ст. 150 СК України, не виконує обов`язків по піклуванню за своєю дитиною та її вихованню та ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, залишивши дитину на утриманні позивача, виїхавши за кордон.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як дії позивача щодо ухилення від виховання дитини, оскільки такі дії є винними і свідомими.

Тому, з урахуванням інтересів дитини в силу її віку, норм чинного законодавства, суд вважає доведеними обставини ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що дає підстави позбавити його батьківських прав з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 81, 141, 223, 247, 263, 265, 280 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковська Дніпропетровської області, актовий запис про народження № 447, складений 07 липня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного Головного управління юстиції Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , адреса електронної пошти: відсутня).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса електронної пошти: відсутня).

Третя особа: виконавчий комітет Новомосковської міської ради в особі органа опіки та піклування (, адреса місцезнаходження: вул. Гетьманська, будинок 14, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, електронна пошта: ).

Повний текст рішення виготовлений 28 лютого 2025 року.

Суддя І.Г.Дубовенко