Справа № 171/592/25
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2025 року м. Апостолове Дніпропетровської області
Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Мигалевич В.В., розглянувши заяву представника позивача Шемет І.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову (цивільна справа за позовом представника позивача Шемет І.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Виконкому Апостолівської міської ради Дніпропетровської області, служба у справах дітей Грушівської сільської ради Дніпропетровської області, про визначення місця проживання дитини),
Представником заявника - адвокатом Шемет І.О., 28 лютого 2025 року скеровано до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить: зобов`язати ОСОБА_2 передати малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його матері ОСОБА_1 за місцем проживання та реєстрації дитини: АДРЕСА_1 .
В обгрунтування заяви вказано, що ОСОБА_1 подано позовну заяву до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини малолітнього ОСОБА_2 разом з матір`ю. З урахуванням фактичного місця проживання дитини, з метою запобігання втрати емоційного контакту матері з малолітньою дитиною, погіршення між ними психоемоційного характеру відносин на період розгляду справи у суді, який може бути тривалим, та остаточного вирішення питання про визначення місця проживання дитини - подання вказаної заяви є необхідністю. З огляду на відсутність стійких зв`язків відповідача за місцем його проживання, відсутність постійної роботи, нерухомого майна, не можна виключати можливість викрадення дитини відповідачем та перевезення малолітнього ОСОБА_2 в інше місто, або навіть в іншу країну, що унеможливить виконання рішення у випадку визначення місця проживання дитини з матір`ю. Окрім того, станом на момент подання позовної заяви відповідач перешкоджає у побаченнях сина з матір`ю, та чинить опір у спілкуванні засобами телефонного зв`язку, що погано відображається на їх внутрішньо сімейних відносинах та на емоційному благополуччі дитини.
Розгляд заяви про забезпечення позову проведено суддею без повідомлення учасників справи, що узгоджується з положенням ч.1 ст.153 ЦПК України.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.1,2 ст.149ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Згідно з п. 3 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.
Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Конкретний захід забезпечення позову буде помірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. Із цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 81 ЦПК України, обов`язковим є подання заявником доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
У частині десятій статті 150 ЦПК України зазначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
У позовній заяві позивачка просить визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . У заяві про забезпечення позову заявниця просить: зобов`язати ОСОБА_2 передати малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його матері ОСОБА_1 за місцем проживання та реєстрації дитини: АДРЕСА_1 .
Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї докази, суд вважає, що вимоги заяви про забезпечення позову, за змістом є тотожними заявленим позовним вимогам, тому не вбачає на даний час підстав для забезпечення позову.
Відтак, суд доходить висновку про відмову в задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст. 149-153, 157, 258- 260, 353 ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову (цивільна справа за позовом представника позивача ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Виконкому Апостолівської міської ради Дніпропетровської області, служба у справах дітей Грушівської сільської ради Дніпропетровської області, про визначення місця проживання дитини), відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: В.В. Мигалевич