КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/5245/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Cвятошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду першої інстанції із вказаним позовом, відповідно до якого просила суд шлюб укладений між нею та ОСОБА_1 розірвати, стягнути з відповідача судові витрати, а також покласти інші судові витрати на відповідача.

Позов обґрунтовано тим, що шлюб фактично припинено через негативну (агресивну) поведінку відповідача по відношенню до позивачки, з 01 квітня 2024 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають відокремлений бюджет, не спілкуються, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Рішенням Cвятошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року позовні вимог ОСОБА_3 задоволено. Шлюб, зареєстрований 18 квітня 1992 року в Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених м. Київ (актовий запис №837), між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - розірвано. Відновити дошлюбне прізвище позивачки « ОСОБА_1 ».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 211,20 грн. судового збору, та 25 000 грн. на відшкодування витрат з правничої допомоги, а всього стягнути 26 211,20 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, яка мотивована тим, що звертаючись з позовом у травні 2024 року позивачкою були заявлені лише витрати по сплаті судового збору та позовна заява була подана позивачкою без зазначення її представника та надання документів, що підтверджують повноваження представника у справі.

В доводах апеляційної скарги вказує, що заочним рішенням у справі від 08 липня 2024 року було стягнуто з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 1 211,20 грн., інші судові витрати не заявлялись та не стягувались.

Лише після подання заяви про перегляд заочного рішення 02 серпня 2024 року та призначення судом справи до розгляду, 19 вересня 2024 року представником позивачки адвокатом Сініченком I.C. засобами електронного зв`язку було подано до суду заяву (клопотання) щодо розгляду позову без участі позивачки на підставі наявних у справі доказів.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що вона була складена по формі та змісту максимально наближеним до позовної заяви та з урахуванням вимог статті 175 ЦПК України. Зокрема, у вказаній заяві серед іншого, представником позивачки було зазначено про понесені позивачкою судові витрати в сумі 1 211,20 грн сплаченого судового збору та витрати на правничу допомогу адвоката Сініченка І.С. в сумі 25 000 грн.

Разом з тим, із перерахованих додатків до вказаної заяви (клопотання) її копія відповідачу чи його представнику не направлялась у зв`язку з чим сторона відповідача не мала змоги надати свої заперечення щодо поданої заяви (клопотання) стороною позивачки, в тому числі і щодо заявленої суми судових витрат.

При цьому представник позивачки послався на вимоги частини першої статті 134 ЦПК України, відповідно до яких - разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

В доказ понесених позивачкою витрат на правничу допомогу, її представником до заяви (клопотання) було додано копію договору про надання правової допомоги від 28 серпня 2024 року та копію прибуткового касового ордеру від 28 серпня 2024 року.

Проте, з наведеними доводами позивачки та її представника відповідач не погоджується, оскільки заява (клопотання) щодо розгляду позову без участі позивачки на підставі наявних у справі доказів не є першою заявою по суті спору для позивачки. Для позивачки такою заявою є позовна заява, в якій остання мала надати суду попередній (орієнований) розрахунок суми судових витрат, чого позивачкою зроблено не було.

В матеріалах справи міститься дві позовні заяви позивачки, а саме позовна заява зареєстрована за вхідним № 34419 від 20 травня 2024 року та позовна заява за вхідним № 37151 від 30 травня 2024 року. Проте у жодній із поданих позовних заяв, позивачкою не заявлялось суду про те, що остання понесла чи очікує понести в зв`язку із розглядом справи витрати на правничу допомогу в будь-якій сумі.

Враховуючи вищевикладене, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 просить скасувати рішення Cвятошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року в частині стягнення витрат на правничу допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Рішення суду оскаржується в частині витрат на правничу допомогу, а тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в інший частині апеляційним судом не переглядається.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Стягуючи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 гривень суд першої інстанції виходив із доведеності таких витрат, які мають бути компенсовані за рахунок відповідача .

Проте апеляційний суд не може погодитись із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представником ОСОБА_3 - адвокатом Сініченко І.С. подано до суду першої інстанції заяву (клопотання) щодо розгляду позову про розірвання шлюбу без участі позивача, в якому містилось заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу надано: копію договору про надання правничої допомоги та правової допомоги від 28 серпня 2024 року; копії прибуткового касового ордеру № 2/8/24 від 28 серпня 2024 року про прийняття від ОСОБА_3 суму у розмір 25 000 грн. (а.с. 53 - 55).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Критерії реальності та розумності розміру адвокатських витрат застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу суд першої інстанції вірно брав до уваги критерії щодо складності справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, однак колегія суддів вважає, що відшкодування витрат у розмірі 25 000 грн є завищеним.

Предмет спору в даній справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значним, дана справа є малозначною, а тому колегія суддів вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню до 5 000 грн.

Крім того колегія суддів враховує, що вказані судові витрати позивача у справі були викликані діями самого відповідача у справі, який ініціював перегляд заочного рішення суду у вказаній справі щодо розірвання шлюбу при цьому сама заява представника відповідача у справі ОСОБА_1 , - ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення не містила посилання на не відповідність рішення суду в частині суті самого спору, а мотивувалася лише порушення судом процедури розгляду справи.

З врахування поданої заяви та подальшого скасування заочного рішення суду і призначення справи до розгляду спору по суті змусило позивачку звертатися до адвоката для отримання кваліфікованої правничої допомоги та нести у зв`язку з цим витрати.

Із матеріалів справи вбачається, що адвокатом дійсно на виконання умов укладеного договору про надання правничої допомоги та правової допомоги від 28 серпня 2024 року були вчинення процесуальні дії у вигляді оформлення та подання до суду письмового клопотання в інтересах позивачки про розгляд справи за відсутності позивачки (а.с. 49,50) а також оформлення подання до суду письмових пояснень в інтересах позивачки щодо предмета спору ( а.с. 86-92).

Вказані послуги адвоката Сініченка І.С. бути оплачені, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 2/8/24 від 28 серпня 2024 року про прийняття від ОСОБА_3 суму у розмір 25 000 грн (а.с. 55).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що рішення Cвятошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 рокуслід змінити, зменшивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу з 25 000 грн до 5 000 грн.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 367, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Cвятошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року в частині стягненні з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн змінити, зменшивши суму, яка підлягає до стягненню, до 5 000 ( п`ять тисяч гривень) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню відповідно до норм п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв