Справа № 204/3153/24
Провадження № 2/204/151/25
РІШЕННЯ

іменем України

07 березня 2025 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Книш А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього на свою користь матеріальних збитків у розмірі 34963,62 грн та моральної шкоди у розмірі 15000 грн. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 24 листопада 2023 року о 09 год. 40 хв. на перехресті Л. Українки та вул. Ярмарковий узвіз у м. Дніпро відповідач, керуючи транспортним засобом MAZDA 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився в безпечності свого маневру та скоїв зіткнення з транспортним засобом Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а власнику автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , позивачу значні матеріальні збитки. 07 лютого 2024 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди був визнаний відповідач, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в АТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС". 12 січня 2024 року страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 7627,38 грн. Вважає, що з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 34963,62 грн (42591 грн (фактичні витрати на проведення відновлювального ремонту автомобіля) 7627,38 грн (виплачене страхове відшкодування)). Крім матеріальних збитків, відповідачем завдано позивачу моральної шкоди, яку позивач оцінює в сумі 15000 грн. Моральні страждання полягали у тому, що позивачу вкрай неприємно тривалий термін не мати можливості керувати і користуватися автомобілем, позивачу доводиться нервувати через те, що позивач не має коштів, необхідних для ремонту автомобіля, а відповідач не вживає жодних заходів для того, щоб у добровільному порядку відшкодувати збитки. Позивач був змушений багато робочих днів провести на станціях технічного обслуговування, а потім виконувати свої трудові обов`язки у вечірній час та вихідні дні. Декілька місяців позивач не мав змоги користуватися у повній мірі своїм рухомим майном, що суттєво вплинуло на звичний режим роботи та життя позивача.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС" та витребувано докази.

27 травня 2024 року відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з додатками, проте будь-яких заяв по суті справи не подавав.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини.

24 листопада 2023 року о 09 год. 40 хв. на перехресті Л. Українки та вул. Ярмарковий узвіз водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом MAZDA 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився в безпечності свого маневру та скоїв зіткнення з транспортним засобом RENAULT KANGOO, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2024 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму у 850 грн (а.с.9).

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Транспортний засіб RENAULT KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2017 року випуску належить позивачу (а.с.8).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля MAZDA 6, державний номер НОМЕР_1 , на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до полісу обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-217855062 в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС". Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 160000 грн, франшиза 0 грн (а.с.10,44).

Відповідно до Звіту №152429 від 24 грудня 2023 року про оцінку колісного транспортного засобу, складеного на замовлення третьої особи АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС", вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власникові RENAULT KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 7627,38 грн без ПДВ на запасні частини (а.с.56-66).

Позивач вказує, що вартість відновлювального ремонту автомобіля RENAULT KANGOO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , склала 42591 грн (а.с.11-19).

12 січня 2024 року позивачу було здійснено страхове відшкодування від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС" на суму 7627,38 грн (а.с.20).

Таким чином, не відшкодованими залишаються 34963,62 грн (42591-7627,38).

Станом на час розгляду справи відповідачем не відшкодовано позивачу матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 24 листопада 2023 року з його вини.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги судом враховується наступне.

Пунктом 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 17 жовтня 2019 року у справі N 489/1356/16-ц і від 04 березня 2020 року у справі N 331/6395/18.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача про стягнення на його користь матеріальної шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 34963,62 грн.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, , а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (стаття 23 ЦК України).

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

За пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд виходить з того, що сам факт порушення прав позивача, що проявився в пошкодженні транспортного засобу, свідчить про перенесені останнім моральні страждання, оскільки позивач об`єктивно був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням характеру страждань, їх обсягу, тривалості, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що розміром грошового відшкодування моральної шкоди необхідним, достатнім, розумним і справедливим за наведених обставин, є 4000 гривень, а тому позовні вимоги слід в даній частині задовольнити частково.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду у розмірі 34963,62 грн та моральну шкоду у розмірі 4000 грн, що разом складає 38 963,62 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Розподіляючи судові витрати у справі судом враховується наступне.

Позивачем під час подання позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (1211,20+1211,20), але згідно ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди позивачем визначено у грошовому вимірі, повинно було бути сплачено 1211,20 грн (49963,62 грн*1%, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 944,54 грн (1211,20*38963,62/49963,62).

Щодо решти суми сплаченого судового збору судом враховуються вимоги ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Так пунктом 1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Отже, решта суми сплаченого судового збору поверненню судом позивачу не підлягає, оскільки на час розгляду справи у суду відсутнє відповідне клопотання позивача про повернення судового збору у зв`язку внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Також судом враховується, що у позивача відсутні перешкоди для звернення до суду з відповідним клопотанням про повернення судового збору пізніше.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 34963,62 грн та моральну шкоду у розмірі 4000 грн, а всього 38 963 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот шістдесят три) гривні 62 (шістдесят дві) копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 944 (дев`ятсот сорок чотири) гривні 54 (п`ятдесят чотири) копійки.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС", місцезнаходження: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 3, ідентифікаційний код 20344871.

Головуючий: