№ 207/7399/23
№ 2/207/63/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Подобєд О.К.

при секретарі Бакуліні І.С.

за участю представника позивача Стребіж Г.С.

представника відповідача Бажана В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.11.2021 року у розмірі 39085,19 грн., яка складає: заборгованість за кредитом 39042,19 грн.; заборгованість за відсотками 43,00 грн., а також судові витрати.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що 10.09.2021 року було здійснено ідентифікацію клієнта та ОСОБА_1 підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У подальшому, 21.11.2021 року відповідач підписав Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля та отримав послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою». Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Відповідач не виконував своїх обов`язків за кредитним договором, через що, станом на 12.12.2023 року має заборгованість перед позивачем в сумі 39085,19 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 39042,19 грн.; заборгованість за відсотками 43,00 грн., що підтверджено розрахунком. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даною позовною заявою.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення з підстав, викладених у відзиві на позов. Зазначив, що дійсно ОСОБА_1 у АТ КБ «ПриватБанк» було відкрито картковий рахунок. Однак, 22.11.2021 року ОСОБА_1 виявив, що у період з 21.11.2021 по 22.11.2021 року невстановленими особами виконувались шахрайські операції із використанням його рахунку без будь-якого підтвердження з боку ОСОБА_1 , зокрема за послугою «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою». Відповідач 21.11.2021 р. не підписував Графік платежів за споживчим кредитом на суму 43047,30 грн. та не підтверджував зобов`язання за договором 7956 від 21.11.2021р. і не доручав банку встановлювати регулярний платіж з картки рахунку, щомісячно у розмірі 3587,63 грн. Остання операція, яку виконував та визнає ОСОБА_1 , це переказ 21.11.2021р. 200,00 грн. на картку ОСОБА_2 , після чого залишок коштів становив 779,67 грн. Всі подальші операції здійснювалися невстановленими особами. При цьому, Банк в односторонньому порядку збільшив кредитний ліміт по картці, що дозволило шахраям у період з 21.11.2021р. по 22.11.2021р. списати із банківського рахунку ОСОБА_1 близько 70000,00 грн. шляхом переказу грошових коштів на інші банківські картки, придбання продуктів та послуг, оплати послуг мобільного зв`язку, оформлення покупок в кредит, отримання готівкових коштів у банкоматах. Окремо зазначає, що більшість таких операцій із грошовими коштами були виконанні шахраями у м. Одеса, однак ОСОБА_1 зареєстрований та постійно проживає у м. Кам`янське. Будь-яких платіжних доручень ОСОБА_1 не складав та не скеровував їх до Банку, ПІН код та іншу особову інформацію нікому не передавав, жодних повідомлень від Банку з приводу списання з рахунку коштів не отримував. Виявивши факт шахрайських операцій із використанням рахунку, ОСОБА_1 одразу засобами телефонного зв`язку повідомив Банк та звернувся до Відділення поліції №2 із заявою про вчинення злочину відносно нього. За заявою ОСОБА_1 органом досудового розслідування 22.11.2021 року було відкрито кримінальне провадження №0000446 та ОСОБА_1 визнано потерпілим. Разом із цим, Банком не було подано заяву про вступ у зазначене кримінальне провадження у якості потерпілого, не було проведено внутрішнє розслідування щодо обставин збільшення ОСОБА_1 кредитного ліміту та зняття грошових коштів без використання картки тощо. Вважає, що саме Банк має відповідати за незаконне списання шахраями грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 . Також зазначає, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000446 від 22.11.2021р. було отримано відомості щодо здійснення несанкціонованої транзакції зняття грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 з використанням мобільних пристроїв та комп`ютерної техніки невідомою особою, шляхом перевипуску sim-картки, здійснено злом та втручання в роботу автоматизованої банківської системи дистанційного обслуговування інтернет-банкінгу.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).

В судовому засіданні встановлено, що 10.09.2021 року позивачем було здійснено ідентифікацію клієнта та ОСОБА_1 підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.3 Договору із Відповідачем погоджено використання OTP пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будьяку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта.

У подальшому, 21.11.2021 року було підписано Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля та отримано послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою». Також, за допомогою OTP підписаний Графік кредиту.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

22.11.2021 року відповідачем ОСОБА_1 було виявлено, що у період з 21.11.2021 року по 22.11.2021 року невстановленими особами виконувались шахрайські операції із використанням його рахунку без будь-якого підтвердження з боку ОСОБА_1 , зокрема за послугою «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою».

Відповідач зазначає, що 21.11.2021 року він не підписував Графік платежів за споживчим кредитом на суму 43047,30 грн. та не підтверджував зобов`язання за договором 7956 від 21.11.2021 року. Остання операція, яку виконував та визнає ОСОБА_1 , це переказ 21.11.2021р. 200,00 грн. на картку ОСОБА_2 , після чого залишок коштів становив 779,67 грн. Всі подальші операції здійснювалися невстановленими особами. При цьому, Банк в односторонньому порядку збільшив кредитний ліміт по картці, що дозволило шахраям у період з 21.11.2021р. по 22.11.2021р. списати із банківського рахунку ОСОБА_1 близько 70000,00 грн. шляхом переказу грошових коштів на інші банківські картки, придбання продуктів та послуг, оплати послуг мобільного зв`язку, оформлення покупок в кредит, отримання готівкових коштів у банкоматах.

Окрім того, більшість таких операцій із грошовими коштами були виконанні невстановленими особами у м. Одеса, однак ОСОБА_1 зареєстрований та постійно проживає у м. Кам`янське.

Будь-яких платіжних доручень ОСОБА_1 не складав та не скеровував їх до Банку, ПІН код та іншу особову інформацію нікому не передавав, жодних повідомлень від Банку з приводу списання з рахунку коштів не отримував.

Відповідно до п.9 р. VI Положення про порядок емісії електронних платежів засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Крім того, ОСОБА_1 як користувач картки послуг щодо збільшення ліміту та замовлення послуги «Миттєва розстрочка» не замовляв та для їх виконання банком жодних дій не вчиняв, одразу звернувшись до найближчого відділення банку для з`ясування питання щодо зняття з його картки значної суми коштів без його розпорядження, а також звернувся до поліції з приводу шахрайських дій, проведених за його карткою.

05 квітня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, по справі справа № 336/3989/19 провадження № 61-13978св20, дійшов висновку, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача.

Виявивши факт шахрайських операцій із використанням рахунку, ОСОБА_1 одразу засобами телефонного зв`язку повідомив Банк та звернувся до Відділення поліції №2 із заявою про вчинення злочину відносно нього.

Так, за заявою ОСОБА_1 органом досудового розслідування 22.11.2021 року було відкрито кримінальне провадження №0000446 та ОСОБА_1 визнано потерпілим. Окрім того, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000446 від 22.11.2021р. було отримано відомості щодо здійснення несанкціонованої транзакції зняття грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 з використанням мобільних пристроїв та комп`ютерної техніки невідомою особою, шляхом перевипуску sim-картки, здійснено злом та втручання в роботу автоматизованої банківської системи дистанційного обслуговування інтернет-банкінгу.

Отже, на теперішній час по кримінальному провадженню №0000446 проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та здійснюється ряд дій для встановлення фактів.

Також судом встановлено, що АТ «ПРИВАТБАНК» раніше вже зверталося до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у тому числі, за операцією від 21.11.2021 р.

Так, Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.10.2023 року у справі №207/971/23 рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.05.2023 року було скасовано, у задоволенні позовних вимог АТ Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Зазначеною постановою від 25.10.2023 року у справі № 207/971/23 було встановлено: «22.11.2021 року ОСОБА_1 виявив, що в період з 21.11.2021 року по 22.11.2021 року відбулося незаконне списання коштів з кредитного рахунку в сумі 70000,00 грн., яке він не робив. По факту шахрайських дій ОСОБА_1 22.11.2021 року звернувся до ЧЧ ПВ №2. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 від 22.11.2021 року щодо вчинення шахрайських дій, яка 23.11.2021 року внесена до ЄРДР та розпочато досудове розслідування, номер кримінального провадження №0000446. 23.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до відділення АТ КБ «ПриватБанк» у м. Кам`янське із повідомленням про вчинення відносно нього невстановленими особами шахрайських дій та викрадення кредитних коштів з банківських карт ПриватБанку та ПУМБ. Також, 22.11.2021 року в телефонному режимі було повідомлено банк про вище викладенні обставини. З листа Національного банку України від 25.02.2022 року вбачається, що за зверненням представника ОСОБА_1 було направлено запит до АТ КБ «ПриватБанк» щодо надання пояснень на звернення. Згідно чого, останній повідомив, що 21.11.2021 року та 22.11.2021 року по рахунку ОСОБА_1 було проведено списання коштів: переказ коштів на картку Банку через «Приват24», оплата продуктів, зняття коштів з рахунку без використання картки, безконтактно за допомогою мобільного пристрою в банкоматах, розміщених в м. Одеса. Згідно інформації отриманої під час перегляду відео-архіву з банкоматів встановлено, що гроші знімає чоловік, який не ідентифікується з Клієнтом. Співробітниками банку було проведено перевірку та встановлено, що 21.11.2021 року о 20:38 було оформлено договір «Оплата частинами» було здійснено за допомогою секретної інформації по картці, а саме: реквізитів електронного платіжного пристрою (номеру картки, терміну дії картки та CVV2 коду картки), оплата проведене по токенам, картка додана до GooglePay/ApplePay. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що по кримінальному провадженню №0000446 проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, здійснюється ряд дій для встановлення фактів.».

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомив позивача та правоохоронні органи про цей факт.

Крім того, слід врахувати наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 28 лютого 2025 року.

Суддя Подобєд О.К.