27.02.2025 Справа № 756/1922/23
Унікальний № 756/1922/23
Провадження № 2/756/122/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретаря - Колядінцевої П.В.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сидоренка І.О.,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Тищенка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука Віталія Григоровича, ОСОБА_2 , третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондра Людмила Вікторівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ

У лютому 2023 року ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 звернулися до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука В.Г., ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондра Л.В., у якому просять:

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука В.Г., щодо передачі ОСОБА_2 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у рахунок погашення боргу ОСОБА_3 у виконавчому провадженні НОМЕР_1, що оформлено постановою та актом ВП НОМЕР_1 від 14.11.2022 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у спільну сумісну власність.

- стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 понесені судові витрати.

В обґрунтування позову позивачі вказували, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пилипчуком В.Г. відкриті виконавчі провадження з виконання виконавчих листів Подільського районного суду міста Києва від 22.06.2020 №758/2418/17 про стягнення з ОСОБА_3 на користь стягувача 66 637,63 євро, 64 908,13 євро, 5 500,00 грн витрат на правничу допомогу та 5 120,00 грн судового збору (відповідно), об`єднані в подальшому у зведене виконавче провадження за НОМЕР_1.

17.08.2022 в рамках зведеного виконавчого провадження НОМЕР_1 приватним виконавцем накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

Позивач вказує, що приватним виконавцем, без участі та повідомлення позивачів, було визначено вартість арештованого майна, а 09.09.2022 в рамках виконавчого провадження НОМЕР_1 частку вказаної квартири передано на реалізацію шляхом продажу на публічних торгах (електронних торгах).

З протоколу проведення електронного аукціону (торгів) №576977 від 29.09.2022, протоколу проведення електронного аукціону (торгів) №578135 від 20.10.2022, протоколу проведення електронного аукціону (торгів) №578958 від 10.11.2022 - торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

14.11.2022 ОСОБА_6 винесено постанову та оформлено акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, згідно з якими у власність ОСОБА_2 передано частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму 381 430,00 грн.

16.11.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Л.В. видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (серія та номер: р/№ 1912) та зареєстровано право власності (спільна часткова) за ОСОБА_2 на частку квартири.

ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 наголошують на тому, що передача частки квартири для реалізації на торгах, а в подальшому - у власність ОСОБА_2 була проведена поза їх волею та без їх відома, без належних правових підстав, за процедурою, яка не відповідає чинному законодавству, оскільки приватним виконавцем не дотримано порядок визначення частки боржника у квартирі та не встановлено її дійсний розмір, залишено поза увагою належність майна на праві спільної сумісної власності, що грубо порушує права та законні інтереси співвласників, позбавляє права володіти, вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном.

19.02.2024 року представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Тищенком О.С. подано до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, вказує, що ОСОБА_2 набув у власність частину квартири в межах закону, твердження позивача про перехід права власності без належних правових підстав не відповідають дійсності, що також підтверджено ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18.10.2022 року у справі 758/2418/17, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від. 22.12.2022 року.

У судовому засіданні представник позивачів підтримав позов з врахуванням обґрунтувань зазначених у позовній заяві та наданих пояснень.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Тищенко О.О. у судовому засіданні заперечив проти позову у повному обсязі, просив у позові відмовити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду повідомлялися належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали та надані докази, судом встановлено наступне.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18.10.2022 у справі №758/2418/17 відмовлено у задоволенні скарги ФОП ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука В.Г. щодо передання майна на реалізацію.

Предметом судового розгляду у справі №758/2418/17 були вимоги скаржника ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій приватного виконавця Пилипчука В.Г. у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо передачі на реалізацію 1/4 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов?язання приватного виконавця Пилипчука В.Г. вчинити усі необхідні дії щодо зняття та/або недопущення реалізації спірної квартири до моменту визначення в судовому порядку частки ОСОБА_3 у вищевказаній квартирі.

В обгрунтування скарги ОСОБА_3 посилався на те, що дії приватного виконавця Пилипчука В.Г. у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1, де боржником виступає ФОП ОСОБА_3 , щодо передачі частки квартири на реалізацію шляхом продажу на публічних торгах, є неправомірними, з огляду на те, що спірна квартира з 1994 року належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 та членам його сім?ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; після смерті ОСОБА_7 його дружина ОСОБА_8 успадкувала частку вищевказаної квартири та право власності на таку частку зареєстровано; решта квартири, а сааме частки, надалі належать на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відтак на реалізацію передано частку, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , адже частка ОСОБА_3 перебуває у спільній сумісній власності; у відповідності до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник володіє майном з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця, але всупереч цій нормі приватний виконавець Пилипчук В.Г. не вчинив необхідних дій та така частка судом не визначена; він не був повідомлений приватним виконавцем Пилипчуком В.Г. про визначення вартості/проведення оцінки частки квартири.

Тобто, доводами зазначеної скарги ОСОБА_3 у справі №758/2418/17 щодо неправомірності дій приватного виконавця Пилипчука В.Г. були ті ж самі доводи, якими позивачі обгрунтовують свій позов у даній справі №756/1922/23.

При цьому, Подільським районним судом м. Києва ухвалою від 18.10.2022 за результатами розгляду справи №758/2418/17 вказаним доводам була надана оцінка та встановлено дотримання приватним виконавцем Пилипчуком В.Г. порядку визначення частки боржника ОСОБА_3 у квартирі, підтверджено правильність встановлення ним її дійсного розміру у квартирі як її частки; підтверджено правильність взяття до уваги належності позивачам квартири на праві спільної часткової власності у відповідності до ст. 372 ЦК України з рівними частками, що складають у розмірі по ; встановлено відсутність підстав для звернення до суду щодо визначення частки боржника ОСОБА_3 у відповідності до ч. 6 ст. 48 Закону У країни «Про виконавче про-вадження», підтверджено вчинення відповідних дій щодо належного повідомлення про оцінку вартості квартири.

Цим же судовим рішення було встановлено обставини щодо всіх позивачів у справі №756/1922/23, а саме щодо припинення права спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3 і належності їм даної квартири на праві спільної часткової власності відповідно до ст. 372 ЦК України; встановлено рівність частки кожного із них в цій квартирі у розмірі по та відсутності у зв?язку з цим підстав для звернення до суду для визначення частки у відповідності до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на зазначене, обставини встановлені ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18.10.2022 року у справі 758/2418/17, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 22.12.2022 року про безпідставність доводів щодо незаконності дій приватного виконавця Пилипчука В.Г. не підлягають доказуванню у даній справі.

У відповдоності до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, на яку позивачі посилаються як на підставу позовної вимоги про витребування частки квартири з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 , встановлено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:... 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Зі змісту наведеної норми права кваліфікуючими ознаками чужого незаконного володіння у сукупності є:

??- придбання майна за відплатним договором;

??- суб?єктивна дія «придбання» як спосіб набуття права власності;

??- придбання майна в особи, яка не мала права його відчужувати;

- відсутність волі власника на відчуження майна.

При цьому, з матеріалів спарви вбачається, що право власності на частки квартири АДРЕСА_2 набуте відповідачем ОСОБА_2 не за відплатним договором, а у процедурі виконання судового рішення; способом виникнення у нього права власності на частку квартири є не її придбання, а передача приватним виконавцем у порядку, який регулюється не нормами ЦК України, а нормою спеціального закону - ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження»; частки квартири не відчужувалася ОСОБА_3 як особою, яка не мала права її відчужувати, а він був примусово позбавлений права власності на неї у процедурі виконання судового рішення; ОСОБА_2 не придбавав у ОСОБА_3 частки квартири у спосіб її відчуження останнім як особою, яка не мала права його відчужувати; наявність/відсутність волі ОСОБА_3 на вибуття з його власності частки квартири немає будь-якого значення, адже воно не було пов?язане з придбанням у нього ОСОБА_2 спірного майна, а було способом примусового виконання виконавчих листів про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики, витрат на професійну правничу допомогу та судового збору.

З огляду на зазначене, у даній справі відсутні обставини, які можливо було б кваліфікувати як «чуже незаконне володіння ОСОБА_2 часткою квартири» у розумінні ч. 1 ст. 388 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається та не заперечувалося позивачем, що право власності на частки квартири було набуте ОСОБА_2 на стадії примусового виконання судового рішення у справі №758/2418/17 про стягнення на його користь з позивача ОСОБА_3 грошового боргу.

Зазначені правовідносини, як вид цивільних правовідносин, характеризуються наявністю спеціальних суб?єктів права, зокрема приватного або державного виконавця, стягувача та боржника.

Правове регулювання даних правовідносин здійснюється спеціальним нормативним актом, яким є Закон України «Про виконавче провадження», а в окремих випадках і нормами розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судового рішення».

Відповідно до ст. 74 вказаного Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, шо Компанець М.М., як боржник, тобто сторона виконавчого провадження НОМЕР_1, ще до звернення до Оболонського районного суду м. Києва суду з позовом у даній справі №756/1922/23, вже звертався зі скаргою, тобто реалізував своє право на оскарження дій приватного виконавця Пилипчука В.Г. у спосіб подання ним до Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/2418/17 скарги на його дії щодо передачі на реалізацію частки вказаної квартири відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України.

При цьому, ігнорування ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , як інших осіб у розумінні ст. 74 Закон України «Про виконавче провадження» можливості скористатися своїм правом на звернення до суду у спосіб подання ними скарги на дії приватного виконавця щодо передачі на реалізацію та у власність ОСОБА_2 частки квартири, на думку суду, не дає їм та ОСОБА_3 права фактичної ревізії ухвали Подільського районного суду м. Києва від 18.10.2022 року у справі №758/2418/17 шляхом звернення до суду у порядку позовного провадження з тих же підстав.

За правилами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасником справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на зазначене, беручи до уваги такі чинники як справедливість і розумність в рамках застосування принципу верховенства права, дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 372, 388 ЦК України, ст.ст. 48, 61,74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 12, 19, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 447 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука Віталія Григоровича, ОСОБА_2 , третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондра Людмила Вікторівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27 лютого 2025 року.

Суддя А.В. Шевчук