Провадження № 2/686/376/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27.02.2025 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Дмітрієвій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації про відшкодування шкоди у розмірі 99 567 000,00 грн. або за курсом НБУ 2 415 480 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником земельних ділянок в селі Оленівка Чорноморського району Автономної Республіки Крим, загальною площею 1,18 га, зокрема:

- земельної ділянки АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га, кадастровий номер: :01:001:0208, на підставі договору дарування земельної ділянки від 11.11.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Чорноморської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №3197, державного акту на право власності на земельну ділянку серії КМ №013507, виданого Чорноморським районним відділом земельних ресурсів 17.02.2005 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації за №11;

- земельної ділянки АДРЕСА_1 , площею 0,1725 га, кадастровий номер: :01:001:0209, на підставі договору дарування земельної ділянки від 11.11.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Чорноморської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №3200, державного акту на право власності на земельну ділянку серії КМ №013508, виданого Чорноморським районним відділом земельних ресурсів 17.02.2005 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації за №12;

- земельної ділянки АДРЕСА_2 , площею 0,2500 га, кадастровий номер: :01:001:0062, на підставі договору дарування земельної ділянки від 11.11.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Чорноморської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №3203, державного акту на право власності на земельну ділянку серії КМ №013505, виданого Чорноморським районним відділом земельних ресурсів 17.02.2005 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації за №13;

- земельної ділянки АДРЕСА_2 , площею 0,1836 га, кадастровий номер: :01:001:0063, на підставі договору дарування земельної ділянки від 11.11.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Чорноморської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №3206, державного акту на право власності на земельну ділянку серії КМ №013502, виданого Чорноморським районним відділом земельних ресурсів 17.02.2005 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації за №14;

- земельної ділянки АДРЕСА_3 , площею 0,1296 га, кадастровий номер: :01:001:0296, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.07.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Чорноморської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №2253, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №326544, виданого Чорноморським районним відділом земельних ресурсів 28.07.2006 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації за №98;

- земельної ділянки АДРЕСА_4 , площею 0,1297 га, кадастровий номер: :01:001:0297, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.07.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Чорноморської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №2256, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №326543, виданого Чорноморським районним відділом земельних ресурсів 28.07.2006 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації за №97;

- земельної ділянки АДРЕСА_5 , площею 0,0648 га, кадастровий номер: :01:001:0437, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.07.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Чорноморської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №2259, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №326542, виданого Чорноморським районним відділом земельних ресурсів 28.07.2006 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації за №96.

Відповідно до пункту 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-VII Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими російською федерацією з 20 лютого 2014 року.

Так, Позивач поніс матеріальні збитки через втрату контролю над нерухомим майном (не може реалізувати право власності), яке розташовано на непідконтрольній території.

Внаслідок збройної агресії російської федерації порушено цивільне право Позивача, а саме: його позбавлено можливості користуватися належним майном та вилучати корисні властивості належного йому майна для задоволення власних потреб.

У відповідності до Звіту про оцінку збитків, підготовленого ПП «АВЕРТІ» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності від 07.06.2024 №272/2024) від 07.10.2024, ринкова вартість збитків від втрати права володіння та користування семи земельними ділянками загальною площею 1,1802 га, що розташовані на території АРК, Чорноморський район, с. Оленівка та належать громадянину України ОСОБА_1 , станом на дату оцінки склала: 99 567 000 (дев`яносто дев`ять мільйонів п`ятсот шістдесят сім тисяч) гривень, без ПДВ, або за курсом НБУ 2 415 480 (два мільйони чотириста п`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят) доларів США.

24 лютого 2022 року російська федерація здійснила широкомасштабну військову агресію проти України, що стало підставою для введення з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово було продовжено та який станом на теперішній час триває до цих пір.

Позивач вважає, що російська федерація є суб`єктом, внаслідок збройної агресії якого проти України та окупації частини території України порушено низку прав та свобод громадян України, зокрема, особистих прав Позивача, та, відповідно, саме на російську федерацію покладено обов`язок з відшкодування завданих цими діями збитків у визначеному останнім розмірі.

Ухвалою суду від 02.12.2024 року було відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

24.12.2024 року ухвалою суду підготовче провадження по вказаній справі було закрито та справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позов підтримав у повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через відповідні посольства. Відзив від представника держави російська федерація на адресу суду не надходив.

Фактичні обставини встановлені судом.

ОСОБА_1 є власником земельних ділянок в АДРЕСА_6 , загальною площею 1,18 га, зокрема:

- земельної ділянки АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га, кадастровий номер: :01:001:0208, на підставі договору дарування земельної ділянки від 11.11.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Чорноморської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №3197, державного акту на право власності на земельну ділянку серії КМ №013507, виданого Чорноморським районним відділом земельних ресурсів 17.02.2005 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації за №11;

- земельної ділянки АДРЕСА_1 , площею 0,1725 га, кадастровий номер: :01:001:0209, на підставі договору дарування земельної ділянки від 11.11.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Чорноморської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №3200, державного акту на право власності на земельну ділянку серії КМ №013508, виданого Чорноморським районним відділом земельних ресурсів 17.02.2005 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації за №12;

- земельної ділянки АДРЕСА_2 , площею 0,2500 га, кадастровий номер: :01:001:0062, на підставі договору дарування земельної ділянки від 11.11.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Чорноморської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №3203, державного акту на право власності на земельну ділянку серії КМ №013505, виданого Чорноморським районним відділом земельних ресурсів 17.02.2005 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації за №13;

- земельної ділянки АДРЕСА_2 , площею 0,1836 га, кадастровий номер: :01:001:0063, на підставі договору дарування земельної ділянки від 11.11.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Чорноморської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №3206, державного акту на право власності на земельну ділянку серії КМ №013502, виданого Чорноморським районним відділом земельних ресурсів 17.02.2005 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації за №14;

- земельної ділянки АДРЕСА_3 , площею 0,1296 га, кадастровий номер: :01:001:0296, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.07.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Чорноморської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №2253, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №326544, виданого Чорноморським районним відділом земельних ресурсів 28.07.2006 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації за №98;

- земельної ділянки АДРЕСА_4 , площею 0,1297 га, кадастровий номер: :01:001:0297, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.07.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Чорноморської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №2256, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №326543, виданого Чорноморським районним відділом земельних ресурсів 28.07.2006 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації за №97;

- земельної ділянки АДРЕСА_5 , площею 0,0648 га, кадастровий номер: :01:001:0437, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.07.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Чорноморської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №2259, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №326542, виданого Чорноморським районним відділом земельних ресурсів 28.07.2006 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації за №96.

З 2014 року російська федерація здійснює збройну агресію проти України, тобто вчиняє дії, визначені статтею 3 Резолюції 3314 (ХХІХ) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 14 грудня 1974 року, як акт збройної агресії.

Згідно заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії російської федерації та подолання її наслідків», текст якої схваленопостановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року №337-VІІІ, збройна агресія російської федерації проти України розпочалася 20 лютого 2014 року з тимчасової окупації Кримського півострову, зокрема, Автономної Республіки Крим і міста Севастополя (перша фаза збройної агресії).

Друга фаза збройної агресії Російської Федерації проти України розпочалася у квітні 2014 року, коли контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами Російської Федерації озброєні бандитські формування проголосили створення «Донецької народної республіки» (7 квітня 2014 року) та «Луганської народної республіки» (27 квітня 2014 року).

Третя фаза збройної агресії російської федерації розпочалася 27 серпня 2014року масовим вторгненням на територію Донецької та Луганської областей регулярних підрозділів Збройних Сил Російської Федерації.

24 лютого 2022 року розпочалася та триває ще одна фаза збройної агресії російської федерації проти України- повномасштабне вторгнення збройних сил російської федерації на суверенну територію України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.

З 24 лютого 2022 року та по теперішній час російська федерація продовжує повномасштабне вторгнення на територію України. Частина території України, зокрема село Оленівка Чорноморського району Автономної Республіки Крим, де знаходиться нерухоме майно позивача, перебуває під контролем російської федерації з 20 лютого 2014 року.

Відповідно до даних Звіту про оцінку збитків, підготовленого ПП «АВЕРТІ» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності від 07.06.2024 №272/2024) від 07.10.2024, ринкова вартість збитків від втрати права володіння та користування семи земельними ділянками загальною площею 1,1802 га, що розташовані на території АРК, Чорноморський район, с. Оленівка та належать громадянину України ОСОБА_1 , станом на дату оцінки склала: 99 567 000 (дев`яносто дев`ять мільйонів п`ятсот шістдесят сім тисяч) гривень, без ПДВ, або за курсом НБУ 2 415 480 (два мільйони чотириста п`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят) доларів США.

Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як передбачено частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В силу статті 5 Закону України від 15 квітня 2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» Російська Федерація як держава-окупант відповідно до IV Гаазької конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатка до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18 жовтня 1907 року, Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року та Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року несе відповідальність за порушення захисту прав цивільного населення. Відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації держави Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на російську федерацію як на державу, що здійснює окупацію (частини п`ята та дев`ята).

Верховний Суд також установив підстави для висновку про те, що, починаючи з 2014 року, немає необхідності в направленні до посольства РФ в Україні запитів щодо згоди РФ бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди у зв`язку з вчиненням РФ збройної агресії проти України й ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави. А з 24 лютого 2022 року таке надсилання неможливе ще й з огляду на розірвання дипломатичних відносин України з РФ у зв`язку з повномасштабною збройною агресією.

Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.

Згідно статті 2 Женевської конвенції «Про захист цивільного населення під час війни» від 12.08.1949 року, Конвенція застосовується до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше. Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни.

Відповідно до статті 4 вказаної Конвенції, особами, що перебувають під захистом цієї Конвенції, є ті, хто в будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами якої вони є.

Згідно статті 91 Додаткового протоколу І від 08.06.1977, сторона, що перебуває у конфлікті й порушує положення цієї Конвенції, або цього Протоколу, повинна відшкодувати завдані збитки, якщо для цього є підстави. Вона несе відповідальність за всі дії, що вчиняються особами, які входять до складу її збройних сил.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.

Верховний Суд у Постанові від 14 квітня 2022 року у справі №308/9708/19 сформулював наступні правові висновки: предметом позову є відшкодування моральної шкоди, завданої фізичним особам, громадянам України, внаслідок смерті іншого громадянина України; місцем завдання шкоди є територія суверенної держави України; передбачається, що шкода є завданою агентами РФ, які порушили принципи та цілі, закріплені в Статуті ООН, щодо заборони військової агресії, вчиненої стосовно іншої держави України; вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави України, що закріплено в Статуті ООН; національне законодавство України керується тим, що, за загальним правилом, шкода, завдана в Україні фізичній особі в результаті протиправних дій будь-якої іншої особи (суб`єкта), може бути відшкодована за рішенням суду України (за принципом генерального делікту).

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

При цьому на потерпілого покладається обов`язок доведення факту неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.

Шкода потерпілому відшкодовується у розмірі реальної вартості втраченого майна на час розгляду справи.

За загальним правилом шкода, завдана фізичним та юридичним особам внаслідок військової агресії російської федерації та тимчасової окупації суверенної території України відшкодовується російською федерацією (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2022 року у справі 635/6172/17).

Відповідно до частини 9 статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на російську федерацію як на державу, що здійснює окупацію.

В даному випадку предметом позову є саме відшкодування майнової шкоди, завданої фізичній особі, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України; місцем завдання шкоди є територія суверенної держави Україна; передбачається, що шкода завдана агентами російської федерації, які порушили принципи та цілі, закріплені у Статуті ООН, щодо заборони військової агресії, вчиненої стосовно іншої держави - України; вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави - України, що закріплено у Статуті ООН; національне законодавство України виходить із того, що за загальним правилом шкода, завдана в Україні фізичній особі в результаті протиправних дій будь-якої іншої особи (суб`єкта), може бути відшкодована за рішенням суду України (за принципом «генерального делікту).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.05.2022 №760/17232/20-ц (61-15925 св 21).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

На переконання суду в матеріалах справи міститься достатньо доказів про те, що внаслідок військової агресії російської федерації та тимчасової окупації суверенної території України ОСОБА_1 завдано майнової шкоди шляхом неможливості належного володіння, користування та розпорядження земельними ділянками в селі Оленівка Чорноморського району Автономної Республіки Крим, загальною площею 1,1802 га, вартість яких підтверджена Звітом про оцінку збитків від 07.10.2024 року та складає 99 567 000 (дев`яносто дев`ять мільйонів п`ятсот шістдесят сім тисяч) гривень, без ПДВ.

Вартість знищеного майна доведена перед судом у встановленому законом порядку.

Вказані обставини дозволяють суду прийти до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до російської федерації щодо відшкодування шкоди у зазначеному вище розмірі.

Отже, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт порушення відповідачем його прав у вказаній справі, а тому позов ОСОБА_1 до російської федерації, в особі міністерства юстиції російської федерації, про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню.

Водночас, щодо зазначення розміру понесеної позивачем шкоди в іноземній валюті, то правові висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).

Щодо можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в іноземній валюті Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18 вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути завдану шкоду шляхом її визначення лише у національній валюті в розмірі 99 567 000 (дев`яносто дев`ять мільйонів п`ятсот шістдесят сім тисяч) гривень.

Розподіл судових витрат у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 до російської федерації задоволено повністю, та він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави Україна підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 15140,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 81, 89, 141, 223, 258-268, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 11, 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з держави російська федерація на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , матеріальну шкоду у розмірі 99 567 000 (дев`яносто дев`ять мільйонів п`ятсот шістдесят сім тисяч) гривень.

Стягнути з держави російська федерація на користь держави Україна судовий збір у сумі 15140,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Сергій Стефанишин