Справа № 344/3164/24
Провадження № 22-ц/4808/326/25
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої (судді-доповідача) Пнівчук О.В.,

суддів: Девляшевського В.А., Томин О.О.

з участю секретаря Кузнєцова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Івано-Франківської міської ради Тарновської Ірини Ярославівни на рішення Івано-Франківського міського суду від 18 грудня 2024 року, у складі судді Пастернак І.А., у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою,

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року АТ «Універсал Банк» звернувся в суд з позовом до Івано-Франківської міської ради, третя особа, як яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 про визнання спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 відумерлою.

Позов обґрунтовано тим, що 19 жовтня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 02/887к, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США з датою погашення 18 жовтня 2026 року. В якості забезпечення виконання кредитних зобов`язань по кредитному договору між заявником та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки від 19 жовтня 2007 року, відповідно до умов якого, в іпотеку банку передано двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 на праві власності.

В зв`язку з невиконанням умов кредитного договору банк звертався до суду із позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором. 14 березня 2013 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області у справі № 0907/12507/2012 прийнято рішення згідно якого на дану квартиру звернуто стягнення в рахунок погашення кредитної заборгованості.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після смерті ОСОБА_2 залишилось нерухоме майно - двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 . 14 липня 2014 року ОСОБА_3 (чоловік спадкодавця) та ОСОБА_1 (син спадкодавця) подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Оскільки спадкоємці першої черги відмовились від прийняття спадщини Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора надала відповідь про те, що спадкоємці інших черг після смерті ОСОБА_2 в нотаріальну контору не звертались.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв ОСОБА_1 .

АТ «Універсал Банк» у вересні 2019 року звертався до суду в порядку окремого провадження із заявою про визнання спадщини відумерлою. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 13 січня 2020 року заяву АТ «Універсал Банк» про визнання спадщини відумерлою залишено без розгляду, роз`яснено АТ «Універсал Банк» право подання позову на загальних підставах. У вказаній постанові зазначено, що заперечуючи проти задоволення заяви АТ «Універсал Банк» Івано-Франківська міська рада зазначила, що передана в іпотеку банку квартира була спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - чоловіка (спадкодавця).

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 успадкував лише 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належала його батьку ОСОБА_3 , позивач просив 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , яка раніше належала ОСОБА_2 , визнати відумерлою та передати у власність територіальної громади м. Івано-Франківська в особі Івано-Франківської міської ради.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 12.11.2024 залучено до участі в справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до Івано-Франківської міської ради про визнання спадщини відумерлою, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18 грудня 2024 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою задоволено.

Визнано спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 відумерлою.

Передано спадщину у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 у власність територіальної громади м. Івано-Франківська в особі Івано-Франківської міської ради.

Стягнуто з Івано-Франківської міської ради на користь АТ «Універсал Банк», 3028,00 грн сплаченого судового збору.

Представник Івано-Франківської міської ради Тарновська І.Я. на вказане рішення суду подала апеляційну скаргу. Вважає, що рішення ухвалене судом при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає, що 19.10.2007 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір. В якості забезпечення виконання кредитних зобов`язань по кредитному договору було укладено договір іпотеки від 19.10.2007, предметом договору іпотеки є квартира АДРЕСА_2 .

Вказана квартира набута у власність ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.10.2007, під час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла. Після її смерті залишилося нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_2 , що перебувала у спільній сумісній власності подружжя. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від прийняття спадщини відмовилися.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14.11.2023 прийнятою у цивільній справі №344/70/23, також визначено, що спірна квартира придбана під час шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідно до ст. 60 СК України спірна квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Матеріали справи не містять будь-яких доказів, що ОСОБА_3 відмовився від своєї частки у спірній квартирі.

Вважає, що дана квартира належала подружжю на праві спільної сумісної власності. ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3 , після його смерті спадщину прийняв його син ОСОБА_1 .

Заява про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя подається незалежно від поданої заяви про прийняття чи відмову у прийнятті спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_3 була виділена частка з спільної сумісної власності подружжя на спірну квартиру. Отже, невизначеною залишається і частка ОСОБА_2 , яка згідно оспорюваного рішення визнана відумерлою спадщиною.

Вважає, що процедура визнання відумерлою спадщини та передача у власність Івано-Франківської міської територіальної громади майна, яке перебуває у спільній сумісній власності, без виділу частки, не передбачено законодавством.

Суд першої інстанції не взяв до уваги те, що виконання кредитного договору від 19.10.2007 також було забезпечене договорами поруки з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що встановлено Івано-Франківським міським судом у рішенні від 14.03.2013 по справі № 0907/12507/2012 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором, витрат на оплату судового збору.

АТ «Універсал Банк» у 2020 році звернуло стягнення на майно одного з поручителів, а саме ОСОБА_5 . На підставі постанови та акту від 04.06.2020 приватного виконавця Кушніра О.В. в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні №58008889 на виконання рішення Івано-Франківського міського суду у справі №344/7326/13-ц, приватним нотаріусом Юрчаком О.В. було видано АТ «Універсал Банк» свідоцтво на право власності від 26.06.2020 на квартиру ОСОБА_5 .

Вважає, що посилання суду на право кредитора на власний розсуд визначати спосіб захисту свого майнового права, у тому числі шляхом звернення стягнення на спадкове майно, в даній ситуації є помилковим. Покладення на територіальну громаду, відповідно до ч. 4 ст. 1277 ЦК України, обов`язку задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за умови існування договорів поруки є безпідставним та необґрунтованим.

Просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник АТ «Універсал Банк» подав відзив на апеляційну скаргу, вважає її необґрунтованою, а доводи - такими, що не відповідають дійсності.

Судом першої інстанції всебічно та в повному обсязі розглянуто справу та ухвалено законне рішення.

Вважає, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про право особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності.

Зазначає, що рішення Івано-Франківського міського суду від 12 листопада 2013 року у справі №344/7326/13 не було повністю виконано та існує залишок заборгованості. Оскільки, майно передано стягувачу на суму 1 007 069 грн, що на день його передачі складало 37 717,66 дол США. Таким чином залишок не стягнутої суми становить 34 673,98 дол. США.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник Івано-Франківської міської ради Тарновська І.Я. в судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи апеляційної скарги з наведених в ній мотивів.

Представник АТ «Універсал Банк» Сахабутдінов В.Ю. у судовому засіданні в режимі відео конференції заперечив доводи апеляційної скарги, вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Третя особа ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спадкоємці майна померлої ОСОБА_2 : чоловік ОСОБА_3 , та син ОСОБА_1 , відмовилися від прийняття спадщини, з часу відкриття спадщини пройшло більше року, після смерті спадкодавця вимоги кредитора акціонерного товариства «Універсал Банк» не були задоволені, тому наявні підстави для визнання спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 відумерлою та передачі спадкового майна територіальній громаді за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17 січня 2014 року.

19 жовтня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», найменування якого змінено на акціонерне товариство «Універсал Банк», та громадянкою ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 02/887к.

Належне виконання умов кредитного договору позичальником забезпечено договором іпотеки від 19 жовтня 2007 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» та ОСОБА_2 . Предметом іпотеки є двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 , яка належала іпотекодавцю на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 19 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Максимчин Т.В., за реєстровим №1670, право власності на яку зареєстроване Івано-Франківським ОБТІ 19 жовтня 2007 року за реєстраційним № 5012709.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2013 року по справі № 0907/12507/2012 року, в редакції ухвали про виправлення описки від 20 серпня 2013 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 на праві власності, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 19 жовтня 2007 року, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в сумі 72 391,64 дол. США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 578 590 грн 18 коп. На даний час рішення суду не виконано, заборгованість за рахунок предмета іпотеки не погашена.

12 травня 2014 року акціонерним товариством «Універсал Банк» направлено в Першу Івано-Франківську державну нотаріальну контору вимогу до спадкоємців померлої ОСОБА_2 .

Із витребуваної на виконання ухвали суду копії спадкової справи № 381/2014, заведеної після смерті ОСОБА_2 , встановлено, що ОСОБА_3 (чоловік спадкодавця) та ОСОБА_1 (син спадкодавця) подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Наведене свідчить, що спадкоємці першої черги відмовились від прийняття спадщини. Інших заяв про прийняття спадщини матеріали спадкової справи не містять.

Рішенням Івано-Франківського міського суду у справі №344/16802/19 від 05 листопада 2019 року задоволено заяву акціонерного товариства «Універсал Банк», заінтересована особа Івано-Франківська міська рада, про визнання спадщини відумерлою. Визнано спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відумерлою та передано спадщину, у вигляді квартири АДРЕСА_2 , у власність територіальної громади м. Івано-Франківська в особі Івано-Франківської міської ради.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 13 січня 2020 року апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради задоволено частково та рішення Івано-Франківського міського суду від 05 листопада 2019 року скасовано, заяву акціонерного товариства «Універсал Банк», заінтересована особа Івано-Франківська міська рада, про визнання спадщини відумерлою залишено без розгляду, роз`яснено акціонерному товариству «Універсал Банк» право подання позову на загальних підставах.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року у справі № 344/70/23 за позовом АТ «Універсал банк» до Івано-Франківської міської ради про визнання спадщини відумерлою, скасовано рішення Івано-Франківського міського суду від 08 червня 2023 року, яким задоволено позов банку про визнання спадщини відумерлою та передачу квартири АДРЕСА_2 у власність територіальної громади міста в особі Івано-Франківської міської ради та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заявлених вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до Івано-Франківської міської ради про визнання спадщини відумерлою відмовлено.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1975 року. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами спадкової справи №6/2021 заведеної після смерті ОСОБА_3 . Квартира АДРЕСА_1 придбана під час шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідно до ст. 60 СК України спірна квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Матеріали справи не містять будь-яких доказів, що ОСОБА_3 відмовився від своєї частки у спірній квартирі.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Із витребуваної на ухвалу суду копії спадкової справи № 6/2021, заведеної після смерті ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_1 (син спадкодавця та ОСОБА_3 ) подав заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа (стаття 1265 ЦК України).

За правилами частин першої, третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі статтею 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За змістом статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них ( частина четверта статті 1277 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

У частині першій статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відумерлою є спадщина, визнана такою на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факту смерті спадкодавця, відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, неприйняття спадкоємцями спадщини чи відмови від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури.

Враховуючи відсутність спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , які б у встановленому законом порядку прийняли спадщину, а також з огляду на право кредитора спадкодавця звернутися із заявою про визнання спадщини відумерлою після спливу одного року з часу відкриття спадщини, суд першої інстанцій, дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги АТ «Універсал Банкк» про визнання відумерлою спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 та складається із квартири АДРЕСА_4 і передання її у власність територіальної громади в особі Івано-Франківської міської ради, є законними та обґрунтованими.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 листопада 2019 року у справі № 199/353/17-ц, від 20 січня 2021 року у справі № 644/3546/17, від 08 листопада 2021 року в справі № 646/6443/18, від 15 грудня 2021 року у справі № 442/3046/20, від 02 жовтня 2024 року у справі № 357/2501/22, від 18 листопада 2024 року у справі № 214/707/23.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 успадкував 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належала його батьку ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав із поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Вказана норма кореспондується зі статтею 368 ЦК України, відповідно до положень якої майно, набуте подружжя за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що процедура визнання відумерлою спадщини та передача у власність територіальної громади майна, яке перебуває у спільній сумісній власності, без виділу частки, не передбачено законодавством не заслуговують на увагу, оскільки визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про право особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності.

Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 16.06.2021 справа № 570/997/19.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду про наявність підстав для визнання спадщини відумерлою є обґрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Івано-Франківської міської ради Тарновської Ірини Ярославівни залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 18 грудня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 березня 2025 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: В.А. Девляшевський

О.О. Томин