Справа № 214/557/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді - Сіденка С.І.,

за участю секретаря судового засідання - Розстальної К.В.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну порядку і способу стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить змінити порядок та спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом від 06.08.2021 у справі № 214/5389/21; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 6000,00 грн. на місяць. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 17 серпня 2012 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з нею. Шлюб між ними розірвано18.10.2021. 06 серпня 2021 року судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на її користь на утримання сина були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. На сьогоднішній день позивач разом з сином тимчасово проживає за межами України, а саме в Республіці Польща. Сума аліментів, що стягуються з відповідача є недостатньою для належного утримання дитини. Вона одна не може в повному обсязі забезпечити дитину, тому батько який здоровий та працездатний, є фізичною особою підприємцем, має стабільний дохід має змогу сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісячно.

Ухвалою суду від 27 січня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони та їх представники у судове засідання не з`явились.

Представник відповідача, адвокат Забара А. В., повноваження якої відповідно до ордеру № 1315186 від 03.02.2025 не обмежуються, надала суду заяву, у якій повідомила, що відповідач ОСОБА_2 вимоги заяви про зміну порядку та способу стягнення аліментів на утримання малолітнього сина визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник просить суд слухати справу у відсутність Відповідача та представника Відповідача.

За обставин неявки у судове засідання учасників справи, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за їх відсутністю, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.

В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Судом установлено, що сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2021 року стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06 липня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із статтями 180, 184, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При цьому суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При вирішенні даної справи суд виходить з того, що підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом стало збільшення розміру прожиткового мінімуму та погіршення матеріального стану, в зв`язку з чим визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити матеріально дитину всім необхідним.

Відповідно до абз. 2 ч. 3ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України зазначає про можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 01 липня 2021 року для дітей віком від 6 до 18 років становить 2510 грн., а з 01 січня 2025 року - 3196 гривень.

На думку суду, збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку одночасно, є доказом зміни (погіршення) майнового стану того з батьків, з яким проживає дитина, оскільки потребує значно більших витрат на її утримання.

Отже, у зв`язку із вказаними обставинами, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, а також те, що розмір аліментів в розмірі частки від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення нормального розвитку дитини, суд прийшов до висновку про те, що позивачка має право на отримання аліментів в більшому розмірі та зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина частки від доходу на тверду грошову суму, а тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Виходячи з вказаного нормативного регулювання з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст. 2-5, 76-81, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 192 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) про зміну порядку і способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, за судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2021, шляхом зміни способу їх стягнення із частки від доходу на стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 гривень (шість тисяч гривень) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути із ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Сіденко