Справа № 747/720/24
Провадження № 2/747/48/25
РІШЕННЯ

іменем України

03.03.2025 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Талалаївської селищної ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначається, що за життя рідний брат позивача ОСОБА_2 працював у сільському господарстві і отримав земельну частку (пай) та на його ім`я видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0317535 від 26.06.1997 року як члену колишнього КСП ім Шевченка с Харкове площею 5, 62 умовних кадастрових гектарів. Згідно додатку № 2 до рішення Харківської сільської ради від 20 липня 2001 року в списку громадян - власників сертифікатів бувшого КСП ім Шевченка наявне прізвище померлого. Земельна ділянка відноситься до земель, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивача ОСОБА_2 . Мати - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті рідного брата позивач ОСОБА_1 здійснював догляд за житловим будинком та обробляв земельну ділянку померлого по АДРЕСА_1 , на момент смерті брата фактично проживав без реєстрації по АДРЕСА_1 . Тобто представник позивача вважає, що ОСОБА_1 фактично вступив в управління спадковим майном до закінчення шестимісячного строку згідно ст 549 ЦК України шляхом догляду за житловим будинком та обробляв земельну ділянку померлого, але не оформив своїх спадкових прав. З метою оформлення спадкових прав позивач звернувся в нотаріальну контору для оформлення спадщини за законом після смерті рідного брата. Під час перевірки документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме - на земельну частку (пай), виявлено відсутність оригіналу сертифіката на земельну частку (пай), а тому нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті брата, оскільки батьки померли, дружини у брата та дітей за життя не було.

Тому представник позивача просить суд встановити факт прийняття спадщини за законом позивачем ОСОБА_1 після смерті його рідного брата - ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та визнати за позивачем право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що перебував у колективній власності КСП ім Шевченка згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0317535 від 26 червня 1997 року на ім`я ОСОБА_2 , що розташована на території Харківського старостинського округу Талалаївської селищної ради під НОМЕР_6.

Ухвалою від 02 січня 2025 року відкрито загальне позовне провадженя та призначено підготовче судове засідання на 30 січня 2025 року. Ухвалою підготовчого судового засідання від 30 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 03 березня 2025 року, про що учасники справи повідомлені належним чином. Крім того, на підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано з нотаріальної контори відомості про коло спадкоємців після смерті ОСОБА_1 .

В судове засідання по справі позивач та його представник не з`явились, в позовній заяві просили суд розглянути справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримують і просять задовольнити. Представник відповідача - Талалаївської селищної ради - в судове засідання не з`явився, надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення.

Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до висновку, що так як згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності і якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, то судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлені наступні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 44 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 19 Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України від 09.11.2021, до Державного реєстру внесено реєстраційний запис про народження ОСОБА_5 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , відомості про батька - ОСОБА_3 , відомості про матір - ОСОБА_4 (а.с.20-20 зв) Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , в графі «Батько» зазначено ОСОБА_3 , в графі «Мати» - ОСОБА_4 (а.с.18) Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 75 років (а.с. 17) Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 65 років (а.с.16) Факт наявності у спадкодавця ОСОБА_1 спадкового майна підтверджується довідкою Харківського старостинського округу Талалаївської селищної ради від 08.01.2021 року, згідно з якою померлий ОСОБА_1 є власником сертифікату на земельну частку (пай) НОМЕР_6 площею 5, 62 га згідно додатку № 2 до рішення Харківської сільської ради від 20 липня 2001 року в списку громадян-власників земельних сертифікатів бувшого КСП ім Шевченка, яким передаються у власність земельні ділянки частки (пай) (а.с. 14) Рішенням 16 сесії 23 скликання Харківської сільської ради від 20 липня 2001 року затверджено проект організації території земельних часток (паїв) та передачу їх в при ватну власність громадянам для товарного сільськогосподарського виробництва, визначено передати у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні ділянки (паї) у фізичних гектарах громадянам згідно додатку № 2. У додатку на а.с. 8 зв знаходиться і прізвище ОСОБА_1 (а.с.5-12) У районній газеті «Трибуна хлібороба» за 04 липня 2024 року поміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0317535, виданий 26.06.1997 року із земель колишнього КСП ім Шевченка на ім`я ОСОБА_2 вважати недійсним (а.с. 24) Згідно довідки Харківського старостинського округу Талалаївської селищної ради № 250 від 10.12.2024 року померлий ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , нам момент смерті з ним проживав без реєстрації його рідний брат ОСОБА_1 (а.с.13)

Повідомленням приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу від 09 грудня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним не надано оригіналу сертифікату направо на земельну частку (пай) (а.с.25) Згідно довідки Харківського старостинського округу від 12.11.2024 ОСОБА_1 після смерті рідного брата ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , здійснював догляд за житловим будинком та обробляв земельну ділянку померлого по АДРЕСА_1 (а.с.15) Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 08.07.2024 позивач ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_2 з 13.11.2001 (а.с. 23)

Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Спадкодавець ОСОБА_1 помер у 2000 році, тобто під час дії положень ЦК УРСР (1963 року). Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. З правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 16 квітня 2021 року в справі № 185/10173/16 (провадження № 61-6398св20) вбачається наступне. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР. Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Оскільки спадкодавець помер у 2000 році, спірні правовідносини, що пов`язані із питаннями саме відкриття та прийняття спадщини після його смерті на той час були врегульовані нормами ЦК УРСР у редакції 1963 року і коло спадкоємців визначається за законом, чинним на момент відкриття спадщини, тож до спірних правовідносин застосовуються ЦК Української РСР щодо кола спадкоємців. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, який був чинний на момент смерті ОСОБА_1 , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Положення статей 529, 530 ЦК УРСР встановлювали дві черги спадкоємців за законом. Спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родичу. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері - друга черга спадкоємців. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.09.2022 у справі № 385/321/20 наголошувала на тому, що наступні зміни у законодавстві не впливають на коло спадкоємців, а тому враховуючи, що судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідним братом спадкодавця, який не залишив заповіту, тому він являється спадкоємцем другої черги після смерті брата згідно положень ст 530 ЦК УРСР. Разом із цим, на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини. Відповідно до статей 548, 549 ЦК УРСР, чинного на момент відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі статтею 553 ЦК УРСР, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 560 ЦК УРСР, яка діяла на момент відкриття спадщини, є правом, а не обов`язком спадкоємця. Статтею 561 ЦК УРСР було передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті свого рідного брата фактично вступив в управління спадковим майном тим, що доглядав за будинком та земельною ділянкою брата, що підтверджується наявними у справі доказами. Таким чином можна прийти до висновку, що факт прийняття позивачем спадщини після смерті рідного брата підтверджений належними та допустимими доказами, тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Розглядаючи вимогу позивача про визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті брата, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Спадкодавець ОСОБА_1 помер у 2000 році, під час дії ЦК УРСР, положення якого необхідно застосовувати до даних правовідносин. Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки вона не змінене заповітом. Стаття 530 ЦК УРСР встановлює, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, успадковують в рівних частках, зокрема, брати і сестри по мерлого (друга черга). Згідно ст. 549 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_1 на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, при вирішенні позову судом застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР 1963 року. Системний аналіз положень Розділ VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529-535 ЦК УРСР. Згідно положень ЦК УРСР до складу спадщини померлого ОСОБА_1 ввійшло і право на земельну частку (пай), яке він набув за життя, і яке в свою чергу увійшла до складу його спадщини, яку успадкував позивач ОСОБА_1 як спадкоємець другої черги після смерті брата.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом.

Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Так як спадкодавець ОСОБА_1 за життя набув право на земельну частку (пай), але це право на даний час залишається неуспадкованим спадкоємцем за законом - позивачем ОСОБА_1 , який займається її оформленням, що підтверджується відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, то до позивача, як спадкоємця за законом, переходить право на прийняття спадщини в повному об`ємі, зокрема і на земельну частку (пай). Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині в повному обсязі з врахуванням тієї обставини, що відповідачем позов визнається, визнання позову не суперечить закону, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем після смерті брата, тому суд приймає визнання відповідачем позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 524, 529, 549 ЦК УРСР, ст. 19, 60, 76-81, 141, 211, 247, 264-265 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Талалаївської селищної ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , після смерті рідного брата ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_5 ), право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0317535 від 26 червня 1997 року на території Харківського старостинського округу Талалаївської селищної ради під номером 47 в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання учасниками справи копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко