ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-з/821/35/25 Справа № 701/228/24
УХВАЛА

27 лютого 2025 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Сіренко Ю.В. , розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід судді Новікова Олега Миколайовича від участі у розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 29 січня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 до старшого державного виконавця відділу ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бундєлєвої Олександри В`ячеславівни , стягувач - ОСОБА_2 , на дії органу примусового виконання,

в с т а н о в и в :

До Черкаського апеляційного суду 20.02.2025 на електронну пошту надійшла апеляційна скарга ОСОБА_4 , підписана електронно-цифровим підписом останнього.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, визначено колегію суддів: Новіков О.М. - суддя-доповідач і судді Василенко Л.І. , Карпенко О.В .

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21.02.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду від 29.01.2025, і скаржником не порушувалося питання щодо поновлення такого строку. Наданий строк для усунення вказаних недоліків.

26.02.2025 ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» подала заяву про відвід головуючого судді Новікова О.М. , мотивуючи її тим, що ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21.02.2025 було залишено без руху апеляційну скаргу ОСОБА_4 та серед іншого вказано: «…У скаржника наявний електронний кабінет, однак, він зазначає, що в його електронному кабінеті не відображається жоден документ вказаного судового провадження № 701/228/24, тому з повним текстом ухвали ОСОБА_4 ознайомився з ЄРДРС лише 03.02.2025…».

Заявниця вказує, що сам ОСОБА_4 не вказує в апеляційній скарзі про те, що він ознайомився з повним текстом ухвали в ЄДРСР лише 03.02.2025.

Дана обставина, на думку заявниці, була вигадана Черкаським апеляційним судом (головуючий суддя Новіков О.М. ).

Крім того, у заяві про відвід вказано, що «неодноразово саме суддею Новіковим О.М. в усіх справах, де він є головуючим, систематично відбуваються виправлення, перекручування, зазначення обставин, які не встановлювалися судом та зазначення доказів, які не досліджувалися судом, вигадуються свої якісь обставини. І все це відбувається на користь ОСОБА_4 , щоб будь-якою ціною задовольнити його апеляційну скаргу».

Заявниця зазначає, що суддя Новіков О.М. , достовірно знаючи про її недовіру та наявний конфлікт, продовжує вигадувати в своїх судових рішеннях обставини, про які не вказує навіть скаржник ОСОБА_4 . Фактично суддя Новіков О.М. самостійно вказує обставини, на підставі яких потім скасовує рішення судів першої інстанції, навіть без посилання на докази, які він мав би дослідити.

Заява про відвід ОСОБА_2 також містить висловлювання такого змісту: «Скільки відводів ще потрібно заявити та скільки скарг потрібно подати, щоб нарешті зупинився цей абсурд?».

На підставі викладеного, з метою уникнення звинувачень в упередженості судового розгляду та виключення підстав та мотивів для сумніву в об`єктивності судді, ОСОБА_2 заявила відвід судді Новікову О.М .

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 26.02.2025 заяву ОСОБА_2 про відвід судді Новікова О.М. визнано необґрунтованою та передано матеріали цивільної справи для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, іншому судді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2025 вказану справу для розгляду заяви ОСОБА_2 про відвід судді Новікова О.М. розподілено судді Сіренку Ю.В .

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_2 про відвід судді Новікова О.М. , суддя приходить до висновку про необхідність залишення її без задоволення.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Оцінюючи наявність підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, суддя доходить висновку про відсутність підстав стверджувати, що суддя Новіков О.М. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного, а доказів протилежного заявником суду не надано.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Зміст заяви ОСОБА_2 про відвід судді Новікова О.М. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 36 ЦПК України.

Суддя зазначає, що необґрунтоване усунення суддів від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, так само як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Посилання заявниці на відсутність в апеляційній скарзі ОСОБА_4 тверджень останнього про те, що він ознайомився з повним текстом оскаржуваної ухвали в реєстрі судових рішень лише 03.02.2025, а відтак вказана обставина є вигаданою головуючим суддею Новіковим О.М. , спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, апеляційна скарга, направлена ОСОБА_4 на електронну пошту суду та зареєстрована в Черкаському апеляційному суді 20.02.2025 за вх. № ЕП-418/25-Вх, містила супровідний лист, в якому скаржником зазначено таке: «направляю на електронну адресу суду апеляційну скаргу по судовій справі №701/228/24 (судове провадження 4-с/701/2/25) з додатками в зв`язку з тим, що в моєму електронному кабінеті в системі «електронний суд» не відображається ні один документ вказаного провадження. З повним текстом оскаржуваної ухвали я ознайомився в єдиному державному реєстрі судових рішень (відповідно до інформації ЄДРСР забезпечено надання загального доступу до документу: 03.02.2025. Термін оскарження - до 19.02.2025 (включно)».

Безпосередньо апеляційна скарга ОСОБА_4 клопотання про поновлення апеляційного строку на оскарження ухвали суду першої інстанції, не містить і скаржником таке питання не ініціювалося.

Відтак, доводи заявниці мають характер припущень, які не знайшли свого об`єктивного обґрунтування.

Фактично доводи заявниці, які обґрунтовані виключно припущеннями і нічим непідтверджені, зводяться до незгоди із прийнятим суддею процесуальним судовим рішенням в цій справі, що відповідно до статті 36 ЦПК України, не є підставою для відводу, а є виключно реалізацією суддею своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України, і не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Окрім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суддя наголошує на тому, що свобода вираження поглядів сторонами не є необмеженою, та певні інтереси, такі як авторитет суду, є достатньо важливими для виправдання обмежень цього права (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Маріапорі проти Фінляндії», заява № 37751/07, § 62, від 6 липня 2010 року). Тому хоча сторони і мають право коментувати процес вчинення правосуддя для того, щоб захистити свої права, їхня критика не повинна виходити за певні межі. Зокрема, потрібно розрізняти критику та образу. Якщо єдиною метою будь-якої форми вираження поглядів є образа або посягання на гідність суду або його членів, належна санкція не буде, в принципі, становити порушення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що виправдовується потребою захисту авторитету суду (див., наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Скалка проти Польщі», заява № 43425/98, § 34, від 27 травня 2003 року; «Садай проти Туреччини», заява № 32458/96, § 36, від 30 березня 2006 року, та «Жугіч проти Хорватії», заява № 3699/08, § 45, від 31 травня 2011 року).

З урахуванням зазначеного, суддя звертає увагу, що висловлювання ОСОБА_2 , використані в заяві останньої про відвід судді, виходять за межі простої критики рішень і процесуальної поведінки судді Новікова О.М. та звичайних сумнівів щодо його безсторонності, та перетворилися на особисту критику судді, звинувачення його у неналежній поведінці всупереч його обов`язкам судді.

Суддя звертає увагу заявниці на те, що подібні висловлювання на адресу судді можуть бути визнані як прояв очевидної неповаги до честі та гідності судді, а відтак зловживанням скаржником своїми процесуальними правами.

Враховуючи викладене, суддя доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Новікова О.М. слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Новікова Олега Миколайовича від участі у розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 29 січня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 до старшого державного виконавця відділу ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бундєлєвої Олександри В`ячеславівни , стягувач - ОСОБА_2 , на дії органу примусового виконання, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Сіренко