Справа № 211/822/25
Провадження № 2/211/1067/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 лютого 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання Бірж Д.В.,

у відсутність сторін,

розглянувши в м. Кривий Ріг за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення аліментів на утримання дітей, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та просить суд зменшити розмір аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/ 4 частини на кожну дитину до 1/ 6 частини на кожну дитину від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. В обґрунтування позову вказано, що 13.10.2015 року заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №212/3814/15-ц було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1 / 4 зі всіх видів заробітку позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 21.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, судовим наказом Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №211/7575/24 від 11.12.2024 року було стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 04.12.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Внаслідок участі у бойових діях в складі Збройний Сил України, він має проблеми зі здоров?ям, проходить лікування. Крім того, позивач самостійно утримує свою матір. У зв`язку з чим просив позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 31.01.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

До суду надійшла заява представника позивача адвоката Щербаня В.С. про розгляд справи за їх з позивачем відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в тексті позову.

Відповідач, ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про визнання позовних вимог, заявлені до себе вимоги визнає, просить проводити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач, ОСОБА_3 , звернулася до суду із заявою про визнання позовних вимог, заявлені до себе вимоги визнає, просить проводити розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві (стаття 180 СК України), де на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, 13.10.2015 року заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №212/3814/15-ц було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/ 4 зі всіх видів заробітку позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття

Судовим наказом Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №211/7575/24 від 11.12.2024 року було стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/ 4 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 04.12.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Частинами 1-3 статті 181 Сімейного КодексуУкраїни передбачено,що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються задомовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або)натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частинами 1-2статті 182СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей,непрацездатних чоловіка,дружини,батьків,дочки,сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів,виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути не обхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні (постанова Верховного Суду від 29січня 2021року по справі № 303/369/20 (провадження № 61-17250св20).

Аналогічна позиція викладена в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно положень статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Цивільне судочинство, відповідно до частин 1-3 статті 12 ЦПК України, здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як згідно частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач добровільно сплачує аліменти на утримання своїх доньки та сина. Грошові кошти на утримання дітей позивач сплачує як на банківські рахунки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , так і на особисті банківські рахунки своїх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується виписками по трансакціям по банківським рахункам позивача.

Позивач є військовослужбовцем та приймає безпосередню участь у бойових діях, що підтверджується довідкою №8868 від 08.12.2024 року. У зв?язку з безпосередньою участю в бойових діях ОСОБА_1 отримав вогнепальне осколкове поранення, що підтверджується довідкою №392 від 20.02.2024 року та вибухові травми, акубаротравми, що підтверджується довідками №393 від 20.02.2024 року та №1576 від 05.09.2024 року. Відповідно до магнітно-резонансної томографії ОСОБА_1 від 11.11.2024 року, позивач має ознаки остеохондрозу поперекового відділу хребта. Таким чином, позивач отримав діагноз остеохондроз поперекового відділу хребта, Ретролістез L5, Протрузії МХД Д5-S1, помірний больовий, міофасціальний синдром, помірне порушення статики та ходи, стадія загострення, що підтверджується довідкою з ТОВ «Мед-Преміум» від 07.01.2025 року. За вказаним захворюванням позивачу було призначено лікування.

Також судом встановлено, що позивач вимушено проходить лікування ротової порожнини. Згідно довідки №07/01 від 15.01.2025 року в період з 01.12.2024 року по 09.12.2024 року позивач отримав стоматологічні послуги на суму 88 150,00 грн. Також, заплановане подальше протезування зубів верхньої щелепи шляхом встановлення гвинтової титаново-армованої конструкції на 4-й імплатнах, вартістю 161 600,00 грн.

Враховуючи вказані витрати, суд приходить до висновку, що стягнення з позивача аліментів на утримання двох його дітей у сукупному розмірі1 / 2 частини від усіх його видів заробітку (доходу) є надмірним тягарем. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки розмір аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач, при цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року), тому вважає можливим змінити розмір стягуваних з позивача на утримання його дітей аліментів, зменшивши їх до 1/ 6 частки на кожну дитину.Однак суд критично відноситься, щодо посилання позивача, що на його утриманні також знаходиться його мати, оскільки позивач не надав доказів, які б доводили перебування матері позивача на його утриманні.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 192,196 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263-265, 278-279 ЦПК України,суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 повністю.

Змінити розмір стягнення аліментів на дитину, які присуджені ОСОБА_3 , за заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №212/3814/15-ц від 13.10.2015 року.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 /6 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, на користь матері дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Відкликати виконавчий лист, виданий на виконання заочного рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.10.2015 року у справі №212/3814/15-ц про стягнення аліментів на утримання дитини.

Змінити розмір стягнення аліментів на дитину, які присуджені ОСОБА_2 , за судовим наказом Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2024 року у справі №211/7575/24.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/ 6 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, на користь матері дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 .

Відкликати судовий наказ Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2024 року у справі №211/7575/24 (провадження № 2-н/211/1210/24), про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко