РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Мукачево Справа №301/3127/24

2/303/1773/24

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кость В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК»

до відповідача ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК» від імені якого діє Шкапенко Олександр Віталійович звернулося до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 04.01.2023 року у сумі 41780,84 грн. (в.т.ч. 33308,58 грн заборгованість за кредитом; 8472,26 грн заборгованість по відсоткам).

Як на підставу для задоволення вищевказаних позовних вимог, банківська установа посилається на те, що в процесі цивільно-правової реалізації укладеного між позивачем та відповідачем договору кредиту, зобов`язання позичальника перед банківською установою зі сплати кредиту та інших нарахувань залишилися невиконаними.

На підставі ухвали Іршавського районного суду Закарпатської області від 16 вересня 2024 року справу передано за підсудністю до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2024 року справу передано до провадження судді Костя В.В.

Ухвалою суду від 16.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Суд виконав свій процесуальний обов`язок та на виконання приписів частини другої ст. 190 Цивільного процесуального кодексу України надіслав на встановлену адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ухвалу про відкриття провадження у справі, а також копію позовної заяви з доданими до неї документами. Також суд повторно (03.12.2024, 21.01.2025) надсилав на адресу відповідача ухвалу суду від 16.10.2024.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подала.

З урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

За умовами укладеного кредитного договору від 04.01.2023 № б/н оформленого на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» (надалі Договір) акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі Банк) надав ОСОБА_1 (далі - Позичальник) кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на її банківський рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Договір, а також паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису.

Згідно з даними довідки за картами, відповідачу було відкрито рахунок та видано картку № НОМЕР_1 , строком дії до грудня місяця 2028 року (а.с. 13).

Як вбачається з довідки за лімітами відповідачу 04.01.2023 встановлено кредитний ліміт, який в подальшому неодноразово збільшувався та зменшувався (а.с. 14).

Згідно з даними розрахунку заборгованості за Договором (а.с.6, зворот), виписки по картці (а.с. 11-13) відповідач користувалася кредитними коштами, та частково погашала заборгованість.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

У відповідності з ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за Договором відповідачем не виконані.

Заборгованість Позичальника станом на 28.08.2024 (розрахунок заборгованості, а.с.6, зворот, виписка по картці, а.с.11-13) за предметом позову у сумі 41780,84 грн. (в.т.ч. 33308,58 грн заборгованість за кредитом; 8472,26 грн заборгованість по відсоткам) підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 76-81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України.

Судові витрати по справі у сумі 3028,00 грн. (а.с. 1) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частин першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 263-265, 279, 281-282, 288-289, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» суму 41780,84 (сорок одна тисяча сімсот вісімдесят гривень 84 копійки) гривень (в.т.ч. 33308,58 грн заборгованість за кредитом; 8472,26 грн заборгованість по відсоткам) заборгованості за кредитним договором №б/н від 04.01.2023, а також суму 3028,00 (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок) гривень у відшкодування судових витрат по справі.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

5. Позивач: АКЦІНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК», 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, , МФО 307770, рах. № НОМЕР_2 .

Представник позивача: Шкапенко Олександр Віталійович, 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя В.В. Кость