КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 760/1834/24 Головуючий у суді першої інстанції - Букіна О.М.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1753/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року про передачу справи на розгляд іншого суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації в особі Служби у справах дітей та сім`ї, про визначення місця проживання малолітньої дитини,

встановив:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації в особі Служби у справах дітей та сім`ї, про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року справу передано для розгляду до Нововолинського міського суду Волинської області.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою справу повернути для продовження розгляду до Солом`янськогорайонного суду міста Києва.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що він звернувся до суду за місцем проживання дитини. Вказує, що в даному випадку пріоритет щодо визначення підсудності справи повинні мати інтереси дитини. Стверджує, що суд безпідставно направив справу для розгляду за зареєстрованим місцем проживання відповідачки, оскільки вона фактично не проживає за тією адресою з 2010 року.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду (п.9 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації в особі Служби у справах дітей та сім`ї, про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Предметом позову є визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком. Інших вимог по суті спору позовна заява не містить.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до ч.8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до ч.9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

З відомостей вказаних позивачем у позовній заяві, відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Аналогічна інформація міститься у відповіді №660585 від 25 червня 2024 року з Єдиного демографічного реєстру щодо місця проживання ОСОБА_2 (а.с. 30).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на розгляд його справи судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Встановлено, що позов пред`явлений до ОСОБА_2 , не підсудний Солом`янському районному суду міста Києва. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розгляд спору та ухвалення судового рішення буде перевищенням Солом`янським районним судом міста Києва повноважень, визначених ЦПК України, та прямим порушенням права відповідача на справедливий суд, передбаченого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що цивільну справу належить передати на розгляд Нововолинського міського суду Волинської області за зареєстрованим місцем проживання відповідачки.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для застосування до вказаної цивільної справи правил альтернативної підсудності та розгляду справи за місцем проживання позивача оцінюються колегією суддів критично.

Так, положення ч.1 ст. 28 ЦПК України не передбачає альтернативної підсудності для позову про визначення місця проживання дитини, тому суд першої інстанції вірно вказав на те, що територіальна юрисдикція позову про визначення місця проживання дитини визначена імперативно тільки за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час постановлення вказаної ухвали апеляційний суд не встановив.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В.А. Нежура

Судді: Т.О. Невідома

В.В. Соколова