У Х В А Л А

03 березня 2025 р.м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючої судді Медяної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває зазначена цивільна справа.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Слізяк М.М. подала до суду заяву про забезпечення позову. У заяві просить забезпечити позов у вказаній вище справі шляхом визначення часу спілкування дитини ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 за її місцем проживання: АДРЕСА_1 , щомісячно, з 19:00 год. кожної першої, третьої та п`ятої п`ятниці до 19:00 год. першої, третьої, п`ятої неділі без присутності батька, зобов`язавши батька дитини ОСОБА_2 передавати дитину ОСОБА_3 , його матері ОСОБА_1 на вулиці при вході в під`їзд будинку АДРЕСА_2 , згідно визначеного судом часу спілкування, з моменту постановлення даної ухвали та до набрання рішенням у справі №127/32330/24 законної сили.

Заява мотивована тим, що на період розгляду справи дитина вже тривалий час проживає з батьком, і протягом цього часу останній контролює життя сина, що впливає на можливість позивача спілкуватися з дитиною. Вказане призводить до руйнування емоційного зв`язку з сім`єю, до якої належать як батько, так і мати. Вказане впливає на формування негативної думки дитини про матір та небажання проживати з нею.

Відповідно до ч.1, 3, 4 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи предмет спору, важливість справи для сторін, з метою забезпечення захисту інтересів дитини, суд дійшов висновку про доцільність розгляду заяви про забезпечення позову в судовому засіданні з викликом сторін.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Дубінський В.Ю. подав письмові заперечення щодо заяви про забезпечення позову. У вказаних запереченнях просив при визначенні будь-яких днів для спілкування дитини з матір`ю врахувати бажання дитини її психологічну характеристику, висновок Служби в справах дітей Вінницької міської ради, а також стан здоров`я дитини та особливості його захворювання, які викликають необхідність суворої та постійної дієти. Крім цього, з огляду на вік дитини, кількість днів для побачень з дитиною, яку зазначає позивач, а також те, що ці дні припадають на вихідні дні дитини, які вільні від навчання, вказані дні можуть суперечити можливостям та бажанню самої дитини, а тому зменшити кількість вихідних днів перебування сина з матір`ю до двох на місяць для можливості спілкування з батьком.(т.2 а.с.17-18)

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Слізяк М.М. не з`явилася, проте подала заяву про проведення судового засідання у її відсутність. Заяву про забезпечення позову підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Дубінський В.Ю. в судове засідання не з`явився,у заяві просив її розгляд провести у його відсутність.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши дану заяву та матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з пунктами 3, 10 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У справах про визначення місця проживання дитини суд має право вжити таких заходів забезпечення позову, як заборона переміщення (виїзду) дитини за межі України, визначення на період розгляду спору графіка побачень дитини з тим з батьків, з яким дитина фактично не проживає (особливо у випадку відчуження дитини від іншого з батьків), встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Судом встановлено, що сторони у справі мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з травня 2024 року проживає з батьком.

Мати заперечує проти цього та зазначає, що з того часу відповідач перешкоджає їй у спілкуванні з дитиною.

Між сторонами дійсно виник спір щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Коли сім`я руйнується, батьки, які почали проживати окремо, мають віднайти способи забезпечити інтереси дитини, щоб дитина зростала у благополучному середовищі, повноцінно розвивалася та не зазнавала негативного впливу. Ситуація, в якій батьки не в змозі віднайти такі способи за взаємним погодженням, потребує втручання органів державної влади, зокрема суду, з метою забезпечення зростання дитини у найсприятливішому середовищі.

Як зазначав Європейський суд з прав людини, національні органи влади зобов`язані максимально сприяти спілкуванню дитини з тим з батьків, з яким дитина не проживає, при цьому мають бути враховані інтереси, а також права та свободи усіх зацікавлених осіб, із наданням першочергової важливості основним інтересам дитини та її правам. Зволікання у цьому, з урахуванням обставин справи, може мати непоправні наслідки для відносин дитини з тим із батьків, хто не проживає з нею (§ 79-80 рішення ЄСПЛ Mamchurv. Ukraine (заява №10383/09) від 16 липня 2015 року).

У даній справі батьки дитини не можуть дійти згоди про місце її проживання. Кожен із них вважає доцільним визначити таке місце з ним. Тому до ухвалення остаточного рішення у справі про визначення місця проживання дитини суд може забезпечити позов шляхом визначення її зустрічей з матір`ю з урахуванням якнайкращих інтересів дитини і того, що на час розгляду справи дитина проживає з батьком.

Вжиття заходів забезпечення позову у спорах щодо фізичної опіки над дітьми спрямоване на недопущення чи припинення дій одного з батьків, які порушують права іншого на участь у вихованні дитини, контакт з нею. Відчуження одного з батьків можна охарактеризувати як форму психологічного насильства, яке проявляється у необґрунтованому звинуваченні у застосуванні стосовно дитини насильства іншим з батьків або звинуваченні у жорстокій та насильницькій поведінці до одного з батьків, переконанні дитини у тому, що контакт з іншим з батьків є несприятливим для неї, нав`язуванні дитині відчуття, що вона знаходиться в небезпеці під час контакту з одним з батьків, необґрунтованих звинуваченнях на адресу бабусі й дідуся, інших членів сім`ї, зміна місця проживання без попереднього обговорення тощо.

Підстави забезпечення позову є суб`єктивними та враховуються судом залежно від конкретного випадку, однак будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та забезпеченням якнайкращих інтересів дитини.

Батьківські повноваження належать обом батькам однаковою мірою. Дитина, як правило, однаково любить обох батьків та потребує турботи та підтримки кожного з них.

У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 490/1087/21, зазначено, що судове рішення про визначення місця проживання дитини і відібрання дитини від батька (матері) без позбавлення батьківських прав спрямоване на передачу дитини від однієї особи (батька/матері) до іншої особи (матері/батька). Заходи ж забезпечення позову, що полягають у визначенні часу та місця побачення і спілкування дитини з одним із батьків, який на час розгляду справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від неї, спрямовані на усунення перешкод у спілкуванні дитини з цим із її батьків на час вирішення по суті спору щодо місця її проживання.

Мати, яка на час вирішення справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

При визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У постанові Верховного Суду від 15 січня 2025 року у справі № 369/7253/23 зазначено, що вжиття заходів забезпечення позову у спорах щодо фізичної опіки над дітьми спрямоване на недопущення чи припинення дій одного з батьків, які порушують права іншого на участь у вихованні дитини, контакт з нею. Відчуження одного з батьків можна охарактеризувати як форму психологічного насильства, яке проявляється у необґрунтованому звинуваченні у застосуванні стосовно дитини насильства іншим з батьків або звинуваченні у жорстокій та насильницькій поведінці до одного з батьків, переконанні дитини у тому, що контакт з іншим з батьків є несприятливим для неї, нав`язуванні дитині відчуття, що вона знаходиться в небезпеці під час контакту з одним з батьків, необґрунтованих звинуваченнях на адресу бабусі й дідуся, інших членів сім`ї, зміна місця проживання без попереднього обговорення тощо.

Судом враховано, що мати, яка на час вирішення справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

Держава не повинна допускати ситуації, коли один з батьків втрачає доступ до власної дитини протягом тривалого часу за наявності судового спору між батьками щодо визначення місця проживання малолітньої дитини.

Суд враховує доводи позивачки про те, що відповідач чинить їй перешкоди у спілкуванні з дитиною, які унеможливлюють її спілкування з сином та участь у його вихованні, а також те, що матеріали справи не містять жодних доказів, що мати (чи її оточення) є особливо непридатною або явно неблагополучною, а також доводів, що забезпечення позову в обраний спосіб не сприятиме якнайкращим інтересам дитини, не буде забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Суд при вирішенні заяви про забезпечення позову також бере до уваги стан здоров`я дитини, та зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що мати під час побачень з дитиною не зможе належним чином забезпечувати потреби дитини та слідкувати за станом його здоров`я.

Крім цього, суд дійшов висновку, що зустрічі матері з дитиною будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків матері з дитиною, і ця обставина відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазнчено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що зустрічі та спілкування одного з батьків із дитиною є співмірним заходом забезпечення позову про визначення місця проживання дитини (постанови Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 127/31828/19, від 24 лютого 2022 року у справі № 361/8355/21, від 05 грудня 2023 року у справі № 490/2077/23, від 22 червня 2022 року у справі № 757/33742/19-ц, від 31 серпня 2022 року у справі № 545/3933/21, від 26 жовтня 2022 року у справі № 752/1253/22, від 15 листопада 2023 року у справі № 467/403/22, від 15 січня 2025 року у справі № 369/7253/23).

В даному випадку, визначення зустрічей дитини з матір`ю є співмірним з заявленими позовними вимогами.

Щодо прохання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Дубінського В.Ю. про зменшення кількості вихідних днів перебування сина з матір`ю до двох на місяць для можливості спілкування з батьком, суд зазначає, що дитина на час розгляду справи проживає разом з батьком, а тому останній має можливість спілкуватися з нею більшу частину місяця.

Також суд звертає увагу на те, що забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову. Вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті.

Також, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зустрічного забезпечення позову, скільки відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Обраний позивачем вид забезпечення позову не позбавляє відповідача можливості спілкування з дитиною та брати участь у її вихованні.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149-153, 247 ЦПК України, ст.7, 141 СК України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Слізяк Мар`яни Миколаївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити час спілкування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , за її місцем проживання: АДРЕСА_1 , щомісячно, з 19:00 год. кожної першої, третьої та п`ятої п`ятниці до 19:00 год. першої, третьої, п`ятої неділі, без присутності батька.

Зобов`язати батька дитини ОСОБА_2 передавати дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його матері ОСОБА_1 на вулиці при вході в під`їзд будинку АДРЕСА_2 , згідно визначеного судом часу спілкування, з дати постановлення даної ухвали та до набрання рішенням у справі №127/32330/24 законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня отримання її копії безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя