Справа № 177/10/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

суддя - Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання Розинько К.А.

у цивільній справі №177/10/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2024 року до суду за підсудністю надійшов зазначений позов, в якому представник ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 500832872 від 18.06.2020 року, яка виникла станом на 20.12.2021 рік у розмірі 78 784,29 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6 500 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 18.06.2020 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 500832872, відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав ОСОБА_1 кредит у сумі 57 180,20 грн. строк кредиту 36 місяців на особисті потреби з відсотковою ставкою 32,00 % річних. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 57 180,20 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.12.2021 рік загальний розмір заборгованості становив 78 784,29 грн. (55 223,16 грн. тіло кредиту та 23 561,13 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом). 20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 500832872 від 18.06.2020 року.

01.03.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23.04.2024 року через систему «Електронний суд» представник відповідача Ніколенко М.Є. надав відзив, відповідно до якого, просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору покласти на позивача посилаючись на те, що 18.06.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено оферту на укладання угоди про надання кредиту №500832872, за умовами якого, останній отримав кредитні кошти в сумі 57 180,20 грн. на строк 36 місяців (1080 днів), тобто до 18 червня 2023 року, з фіксованою процентною ставкою 0,008 % в день, що складає 32 % річної відсоткової ставки. Дана угода набуває чинності з моменту підписання Банком Акцепту на укладання угоди та надання споживчого кредиту, відповідно до умов Угоди та Договору. Договір про який зазначається в оферті з усіма істотними умовами договору відсутній та не доданий до позовної заяви. Строк дії Договору починається з моменту його укладання (18.06.2020 р.) відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» та діє до 18.06.2023 р.. 20 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та АТ «Альфа-Банк» укладено договір факторингу, але Позивач жодним належним чином не повідомляв ОСОБА_1 про те, що позивач являється новим кредитором у кредитних відносинах з ним та про вимогу сплати заборгованості за оферту на укладання угоди про надання кредиту №500832872 від 18.06.2020 р. Загальна сума внесених ОСОБА_1 за погашенням заборгованості за офертою № 500832872 від 18.06.2020 р. складає 5 025, 63 грн.. Залишок заборгованості має становити 52 154,57 грн. (57 180,20 грн. 5 025,63 грн.= 52 154,57 грн.). Вважає, що розрахунок заборгованості позивача здійснений з порушенням вимог діючого законодавства та висновків Верховного Суду України в частині нарахованих процентів за користування кредитними коштами, оскільки за офертою № 500832872 від 18.06.2020 р. проценти за користування кредитними коштами повинні бути нараховані до моменту укладання договору факторингу, тобто з 10.09.2020 року (наступний день після останньої оплати Відповідачем) по 20.12.2021 р. (466 днів), розмір заборгованості по відсоткам має складати - 1944,32 грн. (52154,57/100 х 0,008 % х 466 днів), та не може бути 23 561, 13 грн. Також зазначає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів за офертою № 500832872 від 18.06.2020 р., та доказів на підтвердження того, що суму позики або фінансового кредиту було зараховано на поточний рахунок позичальник, та не доведено факт укладання договору з відповідачем та виникнення між ними зобов`язальних правовідносин. Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що до нього перейшло право вимоги до відповідача на підставі договору факторингу, укладеного з попереднім кредитором, оскільки, надана ним копія витягу з Реєстру боржників не містять реквізитів, які повинні бути відображені в оригіналі документу, зокрема, відсутні підписи клієнта та відтиски печаток. Розрахунки заборгованості підготовлені позивачем, який є правонаступником, а не первісними кредиторами, крім того, в даному розрахунку не міститься підписів, печаток з даними кредиторів, вказані розрахунки не містять інформації про нарахування заборгованості, не вказана відсоткова ставка, за якою здійснюється нарахування. Вважає, що розмір відсотків відповідно до умов договору має бути розрахований наступним чином: 1944,32 грн. (52154,57/100 х 0,008 % х 466 днів). Крім того зазначив, що в наданому Позивачем розрахунку не міститься підписів, печаток з даними кредиторів, не містять інформації про нарахування заборгованості, не вказана відсоткова ставка, за якою здійснюється нарахування. У позовній заяві зазначено, що Відповідач почав отримувати банківські послуги з 18 червня 2020 року на підставі оферти на укладення угоди про надання кредиту № 500832872 від 18.06.2020 р. 01.02.2024 р. ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до суду із зазначеним позовом, хоча на його переконання, перебіг позовної давності почався з моменту користування Відповідачем кредитом, на підставі оферти від 18.06.2020 р., тобто з 19.06.2020 року, тому вважає, що Позивач пропустив строк позовної давності. Крім того, зазначає, що у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, що є форс-мажорними обставинами (обставин непереборної сили), відповідач був позбавлений можливості працювати, отримувати відповідний дохід, та відповідно належним чином виконувати свої зобов`язання.

14.10.2024 року представник відповідача Ніколенко М.Є. надав клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

30.10.2024 року представник позивача надав відповідь на відзив, в якій просив позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що у відповідності до Глави 50 ЦК України не повідомлення боржника про зміну кредитора не припиняє зобовязань боржника. Позивачем разом із позовною заявою надано оферту Відповідача про отримання кредиту, в якій вказано всі істотні умови договору банківського кредиту. На підтвердження прийняття даної оферти Відповідача АТ «Альфа Банк» було вчинено конклюдентні дії, а саме видано (перераховано) кредит, що підтверджується випискою по рахунку, яка надана разом із позовною заявою. Відповідач власноручно підтвердив підписом, що йому на його оферту АТ «Альфа Банк» надано акцепту. Укладення кредитного договору між Позивачем та Відповідачем відбулося саме шляхом прийняття оферти (пропозиції) Відповідача АТ «Альфа Банк». Зазначив, що заборгованість відповідача підтверджується у сукупності умовами кредитного договору , виписками по рахунку та розрахунком заборгованості , який зроблено на підставі даних документів. Надані позивачем виписки по рахунку є доказами видачі кредиту та доказами наявності заборгованості Відповідача. За умови не набуття права вимоги Позивачем до Відповідача та невиконання сторонами договору факторингу своїх зобов`язань, АТ «Альфа Банк» ніколи не було би передано документи кредитної справи Відповідача Позивачу. Вважає, що строки позовної давності не порушені, враховуючи роз`яснення Верховного Суду та вимоги п. 12 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції ЗУ від 30.03.2020 року №540-ІХ є продовженим на час дії карантину, тобто до 30.06.2023 року. На період воєнного стану у відповідності до п.19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії воєнного стану в Україні , введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні « від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженим ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом зупиняється на строк дії такого стану. Вважав, що витрати на правничу допомогу, визначені відповідачем у розмірі 15000,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру.

20.11.2024 року представник відповідача Ніколенко М.Є. через систему «Електронний суд» надав до суду заперечення, в яких просив задовольнити позовні вимоги частково, а саме в розмірі 54 098,89 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

В судове засідання представник відповідача - адвокат Ніколенко М.Є. не з`явився, в своїй заяві просив проводити судовий розгляд справи у його відсутність, та зазначив, що просить позов задовольнити частково з підстав наведених ним у відзиві та запереченнях (на відповідь на відзив).

На підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляду справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.06.2020 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 500832872, відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав ОСОБА_1 кредит у сумі 57180,20 грн., строк кредиту 36 місяців на особисті потреби з відсотковою ставкою 32,00 % річних. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. (а.с.5)

АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 57180,20 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість.

20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 500832872 від 18.06.2020 року (а.с.8-12).

Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.12.2021 року загальний розмір заборгованості становив 78784,29 грн. (а.с.27).

Відповідач ОСОБА_1 користувався коштами, про що свідчить виписка по рахунку, однак не виконав взяті на себе зобов`язання з погашення заборгованості по тілу кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами ( а.с.14-26).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною першою ст. 612 ЦК України визначено: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Відповідно до ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

За приписами п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до п.12 ч.1 вказаної статті Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно з ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за кредитним договором № 500832872 від 18.06.2020 року, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що відповідно до ст. 256 ЦК позовна давність є строком, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ст. 253 ЦК перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Так відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За ч. 1, 5 ст. 261 ЦК перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями, з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зобов`язаний був щомісячно сплачувати платежі за вказаним договором, але погашення заборгованості на загальну суму 5 025,63 грн. було здійснено відповідачем чотирма платежами в період до 19.08.2020 року. Разом з цим, відповідач продовжив користуватись наданими Позивачем грошовими коштами, знімаючи різні сумами в період до 20.12.2021 року, що підтверджується наданою позивачем Випискою по особовому рахунку (а.с.14-20).

За таких підстав, доводи представника відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності, суд визнає необґрунтованими.

Доводи представника відповідача про те, що позивачем не вірно здійснено розрахунок заборгованості за відсотками, суд визнає необґрунтованим, а наведений представником відповідача розрахунок таким, що не відповідає умовам Договору.

За таких підстав, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підтверджені позивачем належними доказами, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Що стосується вимог позивача про відшкодування судових витрат, то суд зазначає про наступне.

02.10.2023 року між ТОВ «ФК «Еліт фінанс» та ТОВ «Перший інвестиційний клуб», в особі директора Малого О.О. було укладено договір про надання юридичних послуг. За умовами зазначеного договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець надає замовнику послуги захисту прав та інтересів замовника під час розгляду судом будь-якої інстанції справи у якій замовник є учасником (а.с.29-30).

04.12.2023 року ТОВ «ФК «Еліт фінанс» та ТОВ «Перший інвестиційний клуб», в особі директора Малого О.О. підписано Акт № 1 приймання-передачі наданих послуг, згідно якого виконавець надав, а замовник прийняв юридичні послуги відповідно до договору № 02-10/23 про надання юридичних послуг від 02.10.2023 року. Зазначений акт містить детальний опис робіт та час, витрачений на надання юридичних послуг. Сторони погодили, що сума витрат за надання замовником послуг по справі за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором становить 6500 гривень. Згідно платіжної інструкції №2131 ТОВ «ФК «Еліт фінанс» було здійснено оплату наданих ТОВ «Перший інвестиційний клуб» юридичних послуг (а.с.33).

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно частини 1статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина 3 статті 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За таких підстав, враховуючи, що відповідач не звертався до суду із клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а суд дійшов переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 6 500,00 грн.

З цих же підстав, у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПУ України, суд відмовляє в задоволенні клопотання представника відповідача про стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 525, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, статями 10, 12, 13, 133, 137, 141, 263, 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» суму заборгованості за Договором № 500832872, яка виникла станом на 20.12.2021 року, у розмірі 78 784 (сімдесят вісім тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні 29 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» витрати з оплати правничої допомоги в сумі 6500 грн.

В задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Ніколенко Максима Євгеновича про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (), м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 26.02.2025 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна