Провадження № 22-ц/801/458/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борисюк І. Е.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 рокуСправа № 127/33210/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого Сопруна В.В.,
суддів Матківської М.В., Стадника І.М.,
розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу №127/33210/24 за позовом Вінницького обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2024 року,яке ухвалила суддя Борисюк І.Е. в Вінницькому міському суді Вінницької області, повний текст судового рішення складено 09 грудня 2024 року,

в с т а н о в и в:
У жовтні 2024 року Вінницький обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю, мотивуючи його тим, що відповідачка з 29 січня 2018 року перебувала на обліку в Правобережному районному центрі зайнятості м Вінниця, правонаступником якого є Вінницький міський центр зайнятості. Відповідачці 30 січня 2018 року надано статус безробітної та з 06 лютого 2018 року розпочато виплату допомоги по безробіттю з урахуванням страхового стажу.
27 грудня 2018 року відповідачці припинено виплату допомоги по безробіттю, у зв`язку з початком зайнятості та припинено реєстрацію як безробітної у зв`язку з її працевлаштуванням. За період з 06 лютого 2018 року по 02 листопада 2018 року загальна сума виплаченої відповідачці допомоги складає 12 798,84 грн. За період перебування відповідачки на обліку в статусі безробітної, в результаті обміну даними від реєстру застрахованих осіб, позивачу стало відомо про отримання відповідачкою від Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради грошової допомоги/компенсації непрацюючій працездатній особі, яка здійснює догляд за дитиною-інвалідом. У ході перевірки на підставі листа Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради було встановлено, що відповідачка з 08 вересня 2017 року отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з надбавкою на догляд.
Таким чином, оскільки відповідачка перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення та отримує державну соціальну допомогу, тому відноситься до зайнятого населення, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» отримана відповідачкою допомога по безробіттю, є безпідставною та неправомірною, підлягає поверненню.
Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Вінницького обласного центру зайнятості допомоги по безробіттю за період з 06 лютого 2018 року по 02 листопада 2018 року в сумі 12798,84 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Вінницького обласного центру зайнятості отриману без достатньої правової підстави допомогу по безробіттю за період з 06 лютого 2018 року до 02 листопада 2018 року в сумі 12798,84 грн, а також судовий збір в розмірі 3028 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у зв`язку з поданням ОСОБА_1 недостовірної інформації при зверненні із заявою про надання статусу безробітної, на підставі якої вона отримала такий статус, їй нараховувалась допомога по безробіттю за період з 06 лютого 2018 року по 02 листопада 2018 року в сумі 12798,84 грн, яка підлягає поверненню Вінницькому обласному центру зайнятості, як незаконно отримана.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним у зв`язку з порушенням конституційних прав на достатній життєвий рівень; неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права. Таким чином, просила скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2024 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відзив на апеляційну скаргу Вінницький обласний центр зайнятості просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 січня 2025 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що 30 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Правобережного районного центру зайнятості м. Вінниці із заявою про надання (поновлення) статусу безробітного.

Підписуючи вищевказану заяву відповідачка проінформувала Правобережний районний центр зайнятості м. Вінниці, зокрема про те, що вона не отримує відповідно до законодавства допомогу, компенсацію та/або надбавку по догляду за дитиною-інвалідом, а також ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

30 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Правобережного районного центру зайнятості м. Вінниці із заявою про призначення (поновлення) виплати по безробіттю, яку відповідно до резолюції директора центру зайнятості/філії ОЦЗ призначено з 06 лютого 2018 року.

Із заяв по суті справи вбачається, що стороною відповідача не заперечується підписання особисто відповідачкою вищевказаних заяв.

Відповідно до наказу Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 29 травня 2018 року № 56 «Про створення Вінницького міського центру зайнятості» у Вінницькій обласній службі зайнятості 03 вересня 2018 року утворений Вінницький міський центр зайнятості, який є правонаступником майна, прав та обов`язків Правобережного районного центру зайнятості м. Вінниці та Лівобережного міжрайонного центру зайнятості м. Вінниці. Дана інформація перебуває у публічному доступі та є загальнодоступною.

Наказом Міністерства економіки України № 3905 від 18 жовтня 2022 року «Про реорганізацію Вінницького міського центру зайнятості», останній реорганізовано шляхом його приєднання до Вінницького обласного центру зайнятості, який є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків Вінницького міського центру зайнятості.

Листом № 08-09/2223-22 від 28 жовтня 2022 року про розслідування страхового випадку Вінницький міський центр зайнятості на підставі виявленої інформації про отримання ОСОБА_1 соціальних виплат, а саме грошової допомоги/компенсації непрацюючій працездатній особі, яка здійснює догляд за дитиною-інвалідом, звернувся до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про підтвердження вказаної інформації.

Вінницький міський центр зайнятості листом № 08-09/2500-22 від 01 грудня 2022 року повторно звернувся до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради що підтвердження вищевказаної інформації.

Згідно відповіді Управління соціального захисту населення (Правобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради № 08/00/008/166006 від 02 грудня 2022 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення (Правобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради та з 08 вересня 2017 року отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з надбавкою на догляд.

На підставі отриманої відповіді актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» № 08-15/570 від 06 грудня 2022 року встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на обліку у Вінницькому міському центрі зайнятості з 30 січня 2018 року по 27 грудня 2018 року, з 08 вересня 2017 року отримує надбавку на догляд на дитину з інвалідністю, що порушує вимоги ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», у зв`язку з чим сума виплаченого ОСОБА_1 матеріального забезпечення на випадок безробіття, починаючи з 30 січня 2018 року має бути стягнута з неї на підставі ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно до розрахунку від 06 грудня 2022 року сума матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, яка підлягає поверненню ОСОБА_1 , за період з 06 лютого 2018 року по 02 листопада 2018 року становить 12798,84 грн.

Листами № 09-06/2560-22 від 09 грудня 2022 року та № 09-06/310-23 від 22 грудня 2023 року Вінницький міський центр зайнятості звернувся до ОСОБА_1 з вимогою про добровільне повернення отриманих коштів в сумі 12798,84 грн.

Листом № 10.3-14/1029-23 від 08 березня 2024 року про розслідування страхового випадку Вінницький обласний центр зайнятості на підставі виявленої інформації про отримання ОСОБА_1 соціальних виплат, а саме грошової допомоги/компенсації непрацюючій працездатній особі, яка здійснює догляд за дитиною-інвалідом, звернувся до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про отримання інформації.

Згідно відповіді Управління соціального захисту населення (Правобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради № 08/00/008/119992 від 15 березня 2024 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення (Правобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради та з 08 вересня 2017 року по теперішній час отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, на сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з надбавкою на догляд. Крім того, повідомлено, що ОСОБА_1 не належить до категорії одинока мати, яка здійснює догляд за дитиною інвалідом, а також до категорії мати дитини з інвалідністю підгрупи А.

Відповідно до довідки про суму дебіторської заборгованості, що підлягає поверненню № 05-20/3283-24 від 02 жовтня 2024 року, станом на 02 жовтня 2024 року на балансі Вінницького обласного центру зайнятості рахується дебіторська заборгованість в сумі 12798,84 грн, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, статусу безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, до зайнятого населення належать непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, зареєстровані безробітні мають право, зокрема, на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону.

Водночас, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. (ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні 30 січня 2018 року ОСОБА_1 до Правобережного районного центру зайнятості м. Вінниці із заявами про надання (поновлення) статусу безробітного та про призначення (поновлення) виплати по безробіттю, вона перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення (Правобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради та отримувала державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, на сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з надбавкою на догляд з 08 вересня 2017 року.

Крім того, встановлено, що станом на 30 січня 2018 року, ОСОБА_1 не належала до категорії одинока мати, яка здійснює догляд за дитиною інвалідом, а також до категорії мати дитини з інвалідністю підгрупи А.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що звернувшись до Правобережного районного центру зайнятості м. Вінниці із заявою про надання (поновлення) статусу безробітного, ОСОБА_1 надала недостовірну інформацію, що було виявлено позивачем внаслідок проведення перевірки даних.

За змістом ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції. Судом правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, зроблені обґрунтовані висновки на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що працівниками центру зайнятості не було проінформовано відповідачку про обмеження на отримання нею допомоги по безробіттю у зв`язку з доглядом за дитиною з інвалідністю, оскільки відповідальність за достовірність поданих даних покладається на безробітного, тобто на особу, яка звертається з відповідною заявою про надання статусу безробітного, про що чітко роз`яснено відповідачці, та підтверджується заявами від 30 січня 2018 року про надання (поновлення) статусу безробітного та про призначення (поновлення) виплати по безробіттю.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем перевищено передбачені законом повноваження, а саме, те що з порушенням закону використано кошти, передбачені кошторисом на 2024 рік для реалізації інших функцій, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки не спростовує вірні висновки суду першої інстанції про те, що відповідач при зверненні із заявою про надання їй статусу безробітної надала недостовірну інформацію, в результаті якої незаконно отримала допомогу по безробіттю в сумі 12798,84 грн.

Отже рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не ґрунтуються на нормах права, тому судом до уваги не беруться.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 12798,84 грн, що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 05 березня 2025 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Матківська М.В.

Стадник І.М.