Справа № 347/638/24
Провадження № 22-ц/4808/87/25
Головуючий у 1 інстанції КІЦУЛА Ю. С.
Суддя-доповідач Барков В. М.
25 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача Баркова В. М.,
суддів: Девляшевського В. А.,
Луганської В. М.,
секретар: Гудяк Х. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні з ініціативи суду питання ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2024 року, в складі судді Кіцули Ю. С., ухвалене в м. Косів Івано-Франківської області, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У березні 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (надалі ТзОВ «Цикл Фінанс») звернулося до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2024 року позов ТзОВ «Цикл Фінанс» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ТзОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1324 від 19 вересня 2019 року в сумі 104 723,32 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 51 486,36 грн.; простроченої заборгованості по відсоткам 80,6 грн.; простроченої заборгованості по комісії 51 038,40 грн.; збитки від інфляції 1 821,74 грн.; 3% річних 296,22 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Цикл Фінанс» судові витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 570 грн.

Не погоджуючись з рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2024 року в частині стягнення простроченої заборгованості по комісії в розмірі 51 038 грн. 40 коп. скасовано.

В задоволенні позовних вимог ТзОВ «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення простроченої заборгованості по комісії за кредитним договором № 1324 від 19 вересня 2019 року в розмірі 51 038 грн. 40 коп. відмовлено.

Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2024 року в частині стягнення судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Цикл Фінанс» судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 1 552 грн. 15 коп.

Стягнуто з ТзОВ «Цикл Фінанс» на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 2 328 грн. 22 коп.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року виправлено арифметичну помилку допущену у вступній та резолютивній частині постанови та в повному тексті постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року, правильно вказавши суму судового збору за подачу позовної заяви, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Цикл Фінанс» «1 241 грн. 72 коп.» замість помилкової «1 552 грн. 15 коп.».

При ухвалені судового рішення апеляційним судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді першої інстанції, що складаються з витрат на правову допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання.

В судове засідання сторони, не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, а саме шляхом надсилання судової повістки повідомлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання та не направили своїх представників.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши письмові матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді регламентовано в пункті 1 частини третьої статті 133 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування (правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18)).

Крім того, в постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17), від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (стаття 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Судом встановлено, що правова допомога у справі надавалась на підставі договору про надання правничої допомоги № 16/05 від 16 травня 2023 року, додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги № 16/05 від 16 травня 2023 року, обсяг якої підтверджується актом прийому передачі наданих послуг № 12 від 20 лютого 2024 року, платіжною інструкцією № 5852 від 21 лютого 2024 року у розмірі 7570 грн.

Також, позивачем до матеріалів справи долучено рахунок фактуру № 12 від 20 лютого 2024 року, у якому міститься інформація про обсяг здійснених послуг, які надавалися адвокатом Дорошенко М. А. під час представництва інтересів ТзОВ «Цикл Фінанс» у суді першої інстанції (т.1, а. с. 11).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Цикл Фінанс» пропорційно до задоволених позовних вимог, відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції у розмірі 3 880 грн. 65 коп. (7 570 грн. * 51,26%).

Керуючись ст. 133, 141, 270, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» 3 880 (три тисячі вісімсот вісімдесят) грн. 65 коп., відшкодування витрат на правову допомогу понесених позивачем в суді першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 25 лютого 2025 року.

Судді В. М. Барков

В. А. Девляшевський

В. М. Луганська