Справа № 606/1887/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

за участю секретаря судового засідання Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ВВС ФАКТОРИНГ» (далі позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 28.01.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН» та відповідачкою укладено кредитний договір 1854703, за яким відповідачка отримала кредитні кошти і була зобов`язана повернути їх у встановлений строк відповідно до умов угоди та сплатити проценти, але зобов`язання за вказаною угодою належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка на 08.09.2023 становить 50244,00 грн, з яких: 11280,00 грн. заборгованість по кредиту; 38964,00 грн. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом.

Позивач зазначив, що 05.08.2021 між первісним кредитором та ТОВ «ФК «АРАГОН» та ТОВ «ВВС ФАКТОРИНГ» укладено Договір про надання фін6ансових послуг факторингу № 05/08.2021, відповідно до умов якого до ТОВ «ВВС ФАКТОРИНГ»» перейшло право грошової вимоги до відповідачки на загальну суму 11280,00 грн.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідачки в його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 50244,00 грн, з яких: 11280,00 грн. заборгованість по кредиту, 38964,00 грн. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, збитки завдані інфляцією у розмірі 3846,14 грн., три проценти річних у розмірі 700,91 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, просить розглянути справу без його участі, за наявними матеріалами справи. Щодо заочного розгляду справи не заперечує, про що зазначив у прохальній частині позову.

Відповідач в судові засідання не з`явилась. Представник відповідача надіслав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, оскільки Постановою господарського суду Тернопільської області від 21.02.2023 у справі № 921/148/22 боржника ОСОБА_1 було визнано банкрутом і введено процедуру погашення боргів боржника, призначено арбітражного керуючого. Враховуючи, що вимоги позивача ґрунтуються на підставі зобов`язань, які виникали у ОСОБА_1 , до порушення господарським судом справи про банкрутство, позивач відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства в суд не звертався, тому вимоги ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» вважаються погашеними, відтак, відсутні підстави для задоволення позову.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст.247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

28.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРАГОН» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір 1854703 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора UA 123609, згідно з умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 3000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі. Процентна ставка 1.7 %. Строк користування позикою 30днів. Річна процентна ставка становить 620,50%.

Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст.207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання умов Договору № 1854703 відповідачу був наданий кредит у сумі 3000 грн. При цьому унаслідок порушення відповідачем узятих на себе зобов`язань виникла прострочена заборгованість, яка станом на 08.09.2023 становить 50244,00 грн., з яких: 11280,00 грн. розмір заборгованості на дату відступлення права вимоги, 38964,00 грн.- сума нарахованих відсотків станом на 08.09.2023, крім того збитки завдані інфляцією за період з 05.08.2021 по 08.09.2023 у розмірі 3846,14 грн., три проценти річних у розмірі 700,91 грн. з період з 05.08.2021 по 08.09.2023.

На підтвердження перерахування кредиту позивачем надано інформаційної довідку від 28.08.2023 № 438/08, яка видана директором ТОВ «Платежі Онлайн» про те, що ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних систем повідомляє,що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена транзакція на карту Приват Банку за номером НОМЕР_1 28.01.2021 було перераховано 3000,00 грн. Номер транзакції 31186-02806-96213. Призначення платежу видача кредиту по Договору № 1854703.

У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

На підтвердження надання грошових коштів згідно договору 1854703 позивачем надано інформаційної довідку від 28.08.2023 № 438/08, яка видана директором ТОВ «Платежі Онлайн» про те, що ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних систем повідомляє,що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена транзакція на карту Приват Банку за номером НОМЕР_1 28.01.2021 було перераховано 3000,00 грн., однак суд не бере до уваги вищевказаний документ, оскільки такий не є первинним обліковим в розумінні Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні».

В матеріалах справи відсутня виписка по картковому рахунку, яка б підтверджувала рух коштів та те, що відповідач користувався кредитними коштами на власний розсуд. Наданий позивачем розрахунок є документом, що створений самим позивачем, а тому інформація, зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Відтак позивач не довів належними та достатніми доказами, що зазначена позивачем заборгованість дійсно має місце та що вона виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов договору позики.

Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення вимог щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором 1854703.

Оскільки позовні вимоги про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат є похідними, то вони також не підлягають до задоволення.

Щодо договору факторингу суд зазначає наступне.

05.08.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН»» та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 05/08.2021, за умовами якого клієнт передає факторові, а фактор приймає і зобов`язуєтья оплатити усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли та існують на дату укладення Договору, та визначені у Додатку № 1 до Договору.

В додатку № 1 до Договору про надання фінансових послуг факторингу від 05.08.2021 міститься Реєстр боржників права вимоги.

Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).

Згідно з статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Як було встановлено судом, 05.08.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН»» та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 05/08.2021.

Так, позивач надав суду копію договорупро надання фінансових послуг факторингу № 05/08.2021 від 05.08.2021.

Разом з тим докази виконання зобов`язання нового кредитора ТОВ « ВВС ФАКТОРИНГ» перед первісним кредитором ТОВ « Фінансова компанія АРАГОН» зокрема, здійснення оплати за передані права грошової вимоги до боржників, у тому числі до ОСОБА_1 за Договором № 1854703, суду не надані.

Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу.

Таким чином, позивач ТОВ «ВВС- ФАКТОГРИНГ» не надало доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2147,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1727 від 21.09.2023.

Також позивач надав докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн.

Відтак з урахуванням вказаних норм закону та ураховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у позові, судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючисьст. 4, 13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.02.2025

Суддя І. Б. Марціцка