Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді Швець М. В.; за участі секретаря судового засідання Майданик М. Є.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив таке.

До суду звернулася представник позивача Городніщева Є. О. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив розгляд справи на 31.01.2025, а потім на 21.02.2025.

В обидва судові засідання сторони та/або їх представники не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином. Представник позивача 20.02.2025 подала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, просила задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду не заперечувала.

Оскільки всі учасники справи не з`явилися, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд скористався своїм правом, обумовленим ч. 6 ст. 259 ЦПК України, та відклав складання повного тексту рішення не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. В період 24.02.2025-28.02.2025 головуюча суддя перебувала на лікарняному.

Позиції сторін.

Позивач заявив про стягнення заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 71 779,64 грн, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Позов обґрунтував таким. 09.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено електронний Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4044199, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало відповідачу грошові кошти у сумі 10 000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Укладення Договору здійснювалося Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечувався Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору. 24.05.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» на підставі Договору факторингу № 24/05/2024 за плату відступило, а Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача. Крім цього, між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено електронний Договір про надання споживчого кредиту № 7152700, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало відповідачу грошові кошти у сумі 2 000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору. 27.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та Позивачем було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов договорів. Станом на 24.05.2024 року він має заборгованість за Кредитним договором № 4044199 у розмірі 63 730,04 грн, яка складається з такого: 9 987,00 грн - заборгованість за сумою кредиту; 41 758,64 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 11 984,40 грн нараховані Позивачем відсотки за 60 календарних днів. Також станом на 27.05.2024 року відповідач має заборгованість за Кредитним договором № 7152700 у розмірі 8 049,60 грн, яка складається з такого: 2 000,00 грн - заборгованість за сумою кредиту; 3 661,60 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 2 388,00 грн нараховані Позивачем відсотки за 60 календарних днів.

Відповідач своїм правом на подання відзиву тощо не скористався.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

09 жовтня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4044199, який відповідач підписав електронним підписом (а. с. 40-49).

Кредитний договір між сторонами було укладено в електронній формі. Умовами цього договору передбачено видачу споживчого кредиту на 360 днів в сумі 10 000,00 грн під фіксовану процентну ставку 2,00 % в день (п. 1.4.1. Кредитного договору). Пунктом 2.1., 2.2. Кредитного договору передбачено, що кредит надається безготівковим шляхом (перерахування коштів на банківський рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки, зазначеної в договорі). Сума кредиту перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення Договору. В той же день і час відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту (а. с. 52-54), відповідно до якого сума кредиту на споживчі цілі - 10 000,00 грн, строк кредитування - 360 днів, процентна ставка - 730,00 % річних, реальна річна процентна ставка 13 593,75 % річних, спосіб надання кредиту шляхом перерахування Кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем, не пізніше двох календарних днів від дати підписання договору.

На платіжну карту відповідача 09.10.2023 через платіжну систему на підставі укладеного Договору № РК-П-19/03-01 про переказ коштів від 12.03.2019 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» останнім було перераховано 10 000,00 грн з призначенням платежу «зарахування 10000 грн на карту».

Договір про переказ коштів № РК-П-19/03-01 про переказ коштів від 12.03.2019 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» не містить посилання на призначення коштів як кредитних/позики тощо; натомість оперує поняттями «виплата», «кошти для оплати послуг», «кошти для виплати». «Виплата» - перекази грошових коштів, в тому числі з використанням електронних засобів платежу, від Замовника на рахунки фізичних осіб (клієнтів).

24.05.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу № 24/05/2024 (а.с. 73-77). Згідно з цим Договором та Витягом з реєстру боржників (а. с. 78) Актом прийому-передачі реєстру боржників (а. с. 78), Платіжних інструкцій про сплату за договором факторингу (а. с. 103-105) та Витягом з реєстру боржників (а. с. 20) позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги стосовно ОСОБА_1 за № 4044199 від 09.10.2023 року як боржника ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА».

10 жовтня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем укладено Договір про надання споживчого кредиту № 7152700, який відповідач підписав електронним підписом (а. с. 34-38).

Кредитний договір між сторонами було укладено в електронній формі. Умовами цього договору передбачено видачу споживчого кредиту на 360 днів в сумі 2 000,00 грн під фіксовану процентну ставку 1,99 % в день (п. 1.5.1. Кредитного договору). Пунктом 2.1., 2.2. Кредитного договору передбачено, що кредит надається безготівковим шляхом (перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки, зазначеної в договорі). Сума кредиту перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення Договору. Разом з Договором відповідач підписав Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а. с. 39), відповідно до якої розписано повернення кредиту частинами та сплата відсотків щомісячно в період з 10.10.2023 до 04.10.2024; зазначена реальна процентна ставка 29 653,85 % річних. В той же день і час відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту (а. с. 51), відповідно до якого сума кредиту на споживчі цілі - 2 000,00 грн, строк кредитування - 360 днів, процентна ставка - 726,35 % річних, реальна річна процентна ставка 29 653,85 % річних, спосіб надання кредиту шляхом перерахування Кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем, не пізніше двох календарних днів від дати підписання договору.

На платіжну карту відповідача 10.10.2023 через платіжну систему на підставі укладеного Договору на переказ коштів від 28.11.2019 року між ТОВ «АВЕНТУС» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» останнім було перераховано 2 000,00 грн без вказівки на призначення платежу (а. с. 152-153).

Витяг з Договору на переказ коштів від 18.11.2019 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» не містить посилання на призначення коштів як кредитних/позики тощо; натомість оперує поняттями «виплата», «кошти для оплати послуг», «кошти для виплати» (а. с. 150 зворот-151).

27.05.2024 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу № 27.05/24-Ф (а.с. 79-87). Згідно з цим Договором, Актами прийому-передачі реєстру боржників (а. с. 88-89), Актом про оплату (ціни продажу вимог, а. с. 88), Платіжних інструкцій про сплату за договором факторингу (а. с. 106-107) та Витягом з реєстру боржників (а. с. 72) позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 за № 7152700 від 10.10.2023 року як боржника ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА».

Отже, між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ТОВ «АВЕНТУС Україна» та позивачем склалися відносини переходу права вимоги (за договором факторингу) за укладеними з відповідачем договорами про споживче кредитування. Однак чи відбулося саме кредитування відповідача?

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Оцінка аргументів сторін та висновки суду.

З огляду на надані позивачем докази, зокрема, документи на підтвердження перерахування коштів (зазначені вище), суд дійшов висновку про те, що обставину видачі коштів саме на умовах кредитування позивач не довів. Суд вважає, що, оскільки кошти перераховані без призначення платежу як кредитного/позики, без посилання на кредитні договори, у договорах про переказ коштів (укладених між ТОВ «УПР» та ТОВ «АВЕНТУС Україна», ТОВ «УПР» та ТОВ «ЛІНЕУРА Україна») відсутні посилання на призначення коштів як кредитних/позики, немає підстав вважати, що вони видані за кредитними договорами, про які стверджує позивач, та на умовах таких договорів (сплати процентів тощо).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п. 1-1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, якою визначено змагальність серед основних засад цивільного судочинства, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У Постанові ВП ВС від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц міститься такий висновок щодо тягаря доказування: «Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний… Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс» (п. 81).

Верховний Суд у своїй Постанові від 21.09.2022 у справі № 645/5557/16-ц зазначив, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача; пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.

Отже, стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В умовах, як у цій справі, коли відповідач не відреагував на позов та не визнав обставину отримання коштів як кредитних/позики, тягар доведення цієї обставини покладається на позивача. Позивач на підтвердження цієї обставини не надав достатньо доказів для висновку про перерахування коштів первісними кредиторами як кредитних.

Отже, у відповідача не виник обов`язок сплатити проценти за користування перерахованими йому коштами, а лише обов`язок повернути грошові кошти в сумі, що відповідає перерахованій, тобто 12 000,00 грн (10 000 грн + 2 000 грн). Відповідно, позов має бути задоволений частково.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволений частково, судові витрати належить стягнути з відповідача пропорційно до задоволених вимог позивача: судовий збір в розмірі 405,03 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 508,00 грн.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 12, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ухвалив таке.

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за Договором факторингу № 24.05/2024 в розмірі 10 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за Договором факторингу № 27.05/24-Ф в розмірі 2 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» сплачений судовий збір в розмірі 405,03 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 508,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», код 44559822, юридична адреса: 03150, місто Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 07 березня 2025 року.

Суддя: М. В. Швець