Номер провадження: 22-ц/813/724/25
Головуючий у першій інстанції Бузовський В.В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

переглянувши справу №521/11297/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Ольги Вікторівни, з участю третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юшина Андрія Юрійовича про визнання заповіту недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2023 року у складі судді Бузовського В.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 09 серпня 2022 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який все своє майно заповітом від 10 червня 2020 року заповів йому. При оформленні спадщини стало відомо про заповіт ОСОБА_3 від 17 серпня 2020 року на користь ОСОБА_2 . Позивач вважає, що підпис у заповіті від 17 серпня 2020 року не належить ОСОБА_3 , що дана обставина має наслідком недійсність цього заповіту. Позивач ОСОБА_1 просив:

визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 , посвідчений 17 серпня 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О.В., зареєстрований в реєстрі за №09 травня 1058 року;

стягнути судові витрати (т.1 а.с.1-5).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 серпня 2022 року справу за підсудністю передано на розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси (т.1 а.с.58-61).

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2022 року (описку виправлено ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2022 року) відкрито провадження у справі (т.1 а.с.65, 76).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2022 року за заявою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 в порядку забезпечення позову заборонено приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Юшину А.Ю. оформляти та видавати свідоцтво про право на спадщину, що відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (т.1 а.с.84).

Відповідач приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О.В. в особі представника Будяну О.В. позов не визнала, надала письмові пояснення за змістом яких зазначила наступне. Нотаріус Ткаченко О.В. не є належним відповідачем у справі про визнання недійсним заповіту, правомірність дій нотаріуса не оскаржується. У справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі (а.с.89-90).

Відповідач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_5 позов не визнала, зазначивши у відзиві наступне. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 спільно мешкали з 2013 року спочатку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , потім у придбаній ОСОБА_3 квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , на яку наразі претендує позивач. На початку 2020 року ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_2 про намір залишити їй заповіт на майно та бізнес. Знала, що ОСОБА_3 спочатку склав заповіт на свого знайомого ОСОБА_1 під умовою надання йому допомоги. Після складання заповіт на користь ОСОБА_1 відносини між останнім та ОСОБА_3 через певний час погіршились, ОСОБА_3 повідомим про намір скласти заповіт на ОСОБА_2 . Після складання нового заповіт ОСОБА_3 фактично усунув позивача від будь-яких відносин із своїм майном, про що йому повідомив. Отже, позивач знав про укладення нового заповіту ще за життя ОСОБА_3 . Позивач зловживає правом, його дії направлені виключно на перешкоду ОСОБА_2 отримати успадковане майно. Позивач незаконно заволодів квартирою, документами та іншим майном померлого, хоча не є родиною померлого, жодного відношення до майна померлого не має. Родичі померлого під сумнів волевиявлення ОСОБА_3 не ставлять, достовірно знають про заповіт на користь ОСОБА_2 (т.1 а.с.98-100).

На виконання ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 17 січня 2023 року приватним нотаріусом Ткаченко О. надано до суду:

оригінал заповіту, посвідченого від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 10 червня 2020 року за реєстровим №1111;

оригінал заповіту, посвідченого від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 17 серпня 2020 року за реєстровим №1666 (т.1 а.с.152).

На виконання ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2023 року приватним нотаріусом Юшиним А.Ю. надано до суду копію Спадкової справи №5/2022 до майна померлого ОСОБА_3 (т.2 а.с.161-190).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2023 року призначено посмертну судову почеркознавчу експертизу підписів ОСОБА_3 у заповітах від 10 червня 2020 року та від 17 серпня 2020 року (т.1 а.с.210).

05 вересня 2023 року Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз справу №521/11297/22 повернуто суду без виконання призначеної ухвалою суду від 27 квітня 2023 року експертизи з підстав не виконання клопотання експерта про надання додаткових матеріалів та вчинення інших дій, пов`язаних з проведенням судової почеркознавчої експертизи, та з підстав не проведення оплати рахунку за проведення експертизи (т.1 а.с.236, 237).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2023 року за заявою представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2022 року (т.1 а.с.243).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (т.1 а.с.250).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2023 року в задоволенні позову відмовлено (т.2 а.с.8-9).

Висновок суду мотивовано недоведеністю вимог. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що заповіт ОСОБА_3 від 17 серпня 2020 року було підписано не спадкодавцем. На клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів для проведення почеркознавчої експертизи позивач не відреагував, зазначивши у клопотанні про достатність матеріалів та розгляд справи на розсуд суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (т.2 а.с.16-18).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Суд призначив почеркознавчу експертизу, матеріалів для проведення експертизи було достатньо. Суд не зробив власних висновків щодо обставин справи, обмежився лише загальними фразами.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_6 в інтересах приватного нотаріуса Ткаченко О.В. заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що нотаріус не є належним відповідачем у справі (т.2 а.с.49-52).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд виконав вимоги процесуального законодавства, направлені на всебічне та повне з`ясування обставин справи, сприяв позивачу у зборі доказів, призначив почеркознавчу експертизу. Клопотання експерта позивач не виконав, рахунок за експертизу не оплатив. Суд обґрунтовано відмовив у позові за недоведеністю вимог. ОСОБА_1 зловживає правами, подає до суду послідовні позови, які є перешкодою для оформлення ОСОБА_7 спадщини (т.2 а.с.74-77).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч.1 ст.1233 ЦК України).

Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається (ч.ч.1,2 ст.1234 ЦК України).

Загальні вимоги до форми заповіту визначені статтею 1247 ЦК України, частина 2 даної норми права передбачає, що заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (ч.1 ст.1248 ЦК України).

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (ч.2 ст.1257 ЦК України).

Заповіт є правочином.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначені статтею 203 ЦК України, частина 3 даної норми права передбачає, що волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України (ч.1 ст.215 ЦК України).

За визначеною частиною 1 статті 204 ЦК України презумпцією правомірності правочину правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкову справу №5/2022 до майна померлого ОСОБА_3 заведено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юшиним А.Ю.

ОСОБА_3 склав Заповіт, яким усе своє майно заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О.В. 17 серпня 2020 року, зареєстровано в реєстрі за №1666.

Приватний нотаріус Ткаченко О.В. підтвердила особисте підписання ОСОБА_3 заповіту від 17 серпня 2020 року.

ОСОБА_1 оспорює заповіт ОСОБА_3 від 17 серпня 2020 року з підстав того, що заповіт не підписаний особисто заповідачем, а, відтак, волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, заповіт як правочин підлягає визнанню недійсним на підставі частини 3 статті 203, частини 1 статті 215 ЦК України.

Згідно визначеного статтею 81 ЦПК України обов`язку доказування і подання доказів кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом .

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності для висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач ОСОБА_1 на надав суду доказів, достатніх у своїй сукупності для висновку про те, що спірний заповіт від 17 серпня 2020 року не був підписаний ОСОБА_3 як заповідачем.

Заповіт посвідчений нотаріусом, заповіт містить підпис.

Для встановлення підписання як заповіту від 10 червня 2020 року на користь ОСОБА_1 так і заповіту від 17 серпня 2020 року на користь ОСОБА_2 суд за заявою позивача призначив посмертну судову почеркознавчу експертизу, проте експертиза не проведена з підстав не надання позивачем на клопотання експерта додаткових матеріалів для проведення експертизи та не проведення оплати рахунку за експертизу.

На стадії апеляційного перегляду справи у встановленому законом порядку заяву про проведення експертизи не подано.

Суд не має спеціальних знань для відповіді на питання, що відносяться до компетенції експертів почеркознавців.

Доводи апеляційної скарги висновку суду про недоведеність із заявлених підстав недійсності заповіту як правочину не спростовують.

Правові підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

Справу призначено до розгляду на 27 лютого 2025 року; інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада»; учасників справи сповіщено повідомленням у додатку «Viber» щодо документу «Судова повістка про виклик до суду…», на електронну адресу, судовими повістками; клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 27 лютого 2025 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Ольги Вікторівни, з участю третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юшина Андрія Юрійовича про визнання заповіту недійсним залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 03 березня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

С.М.Сегеда