ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року

м. Черкаси

Справа № 702/908/24
Провадження № 22-ц/821/313/25
Категорія: 304090200

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М.

за участю секретаря: Гладиш О.Ю.

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк»,

представник позивача: адвокат Рудницький Юлій Ігорович,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Рудницького Юлія Ігоровича на заочне рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2024 року (ухваленого під головуванням судді Барської Т.М. в приміщенні Монастирищенського районного суду Черкаської області, повний текст рішення складено 29 листопада 2024 року) у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

20 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» позивач АТ «Сенс Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.10.2020 між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії №619141074, за умовами якої банк зобов`язувався надати відповідачу кредит, а відповідач, в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, мав своїм обов`язком повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Банк вказує, що у випадку невиконання відповідачем, як позичальником, умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати усі зобов`язання перед банком протягом тридцяти календарних днів з дня отримання від банку інформації.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання перед відповідачем, однак відповідач, отримавши кошти в кредит, не повернув їх на вимогу банку, внаслідок чого станом на 28.02.2023 утворилась заборгованість у загальному розмірі 45 918,83 грн., з яких 19 154,33 грн прострочене тіло кредиту, 90,80 грн. відсотки за користування кредитом, 24 656,65 грн тіло кредиту.

За таких підстав, банк просив суд прийняти рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 45 918,83 грн та сплачений судовий збір.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2024 року у задоволенні позовних вимог АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач на підставі досягнутої угоди отримував кредитні кошти, а, в подальшому, порушив обов`язок із їх повернення, тобто не виконував, або неналежним чином виконував умови Договору з додатками до нього.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій через систему «Електронний суд» 30 грудня 2024 року, представник АТ «Сенс Банк» - адвокат Рудницький Ю.І., вважаючи рішення необгрунтованим, ухваленим із порушенням норм процесуального та із неправильним застосуванням норм матеріального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати заочне рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2024 року та ухвалити нове рішення, яким вимоги банку задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що банком доведено виконання взятих згідно укладеної угоди зобов`язань та невиконання відповідачем умов кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Крім того, банком була надіслана на адресу відповідача досудова вимога про дострокове погашення кредиту і таке направлення підтверджене матеріалами справи.

Суд першої інстанції не врахував при ухваленні оскаржуваного рішення позицію Великої Палати Верховного суду від 26.05.2020 у справі № 638/13683/15-ц та безпідставно відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Зазначає, що в оферті на укладення кредитного договору, так і в паспорті споживчого кредиту, підписаного відповідачем, зазначено про наявність процентної ставки.

Крім того, відповідач не надав суду жодних доказів сплати заборгованості за кредитним договором у розмірі більшому, ніж зазначено позивачем у розрахунку.

Розмір заборгованості також підтверджується випискою по рахунку, яка міститься в матеріалах справи.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив

Фактичні обставини справи

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.10.2020 відповідач ОСОБА_1 подав до АТ «Альфа Банк» оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с.6), згідно умов якої відповідач пропонує позивачу укласти Угоду про обслуговування Кредитної картки, відкрити відновлювальну кредитну лінію та поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні, а також просив повідомити йому реквізити рахунку та випустити міжнародну платіжну карту з максимальним лімітом кредиту 200 000,00 гривень, процентною ставкою для торгових операцій 35,00% річних та/або операцій зняття коштів готівкою 35,99% річних, тип процентної ставки - фіксована.

Також відповідач запропонував банку щомісячно, в останній день розрахункового періоду здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку НОМЕР_1 в розмірах, що необхідні для щомісячної оплати страхового платежу (у разі його наявності) згідно з умовами Договору.

У розділі V оферти відповідач зазначив, що всі відносини між ним та банком, а також істотні умови надання та користування кредитом, які не врегульовані Угодою, права і обов`язки сторін, порядок зміни і припинення дії Угоди, відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання умов Угоди ОСОБА_1 пропонував врегулювати Договором, діюча редакція якого розміщена на офіційному сайті банку в мережі Інтернет.

Також судом встановлено, що вона не містить відомостей про те, яку саме міжнародну платіжну карту пропонується випустити, з яким строком її дії та з якою сумою кредитного ліміту.

Також 23.10.2020 відповідач подав до банку оферту на укладення Угоди про обслуговування Платіжних карток, в якій запропонував банку відкрити йому рахунок у гривні та надавати послуги з ведення рахунку для зарахування заробітної плати та виплат від ТОВ «НЕКСОС» у пакеті «White». В оферті відповідач, у тому числі, просить повідомити йому реквізити рахунку в акцепті цієї Угоди та емітувати платіжну картку типу World Debit Mastercard.

При цьому, відповідач в оферті вказує, що ця Угода вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком акцепту на її укладення. Однак, відповідно до п.2 оферти, незалежно від типу платіжних карток, що оформлюються, всі відносини між відповідачем і банком врегульовуються Договором, діюча редакція якого розміщується на офіційному сайті банку в мережі Інтернет, і ця Угода є невід`ємною частиною договору.

Відомості про строк дії платіжної картки типу World Debit Mastercard оферта не містить.

Згідно копії акцепту на пропозиції на укладення Угоди про обслуговування платіжних карток від 23.10.2023, банк пропозицію ОСОБА_1 приймає і відкриває йому рахунок НОМЕР_2 у гривні для зарахування заробітної плати та виплат від ТОВ «НЕКСОС» і надає послуги з ведення рахунку в пакеті White». Банк емітує відповідачу платіжну картку типу World Debit Mastercard без визначення строку з моменту емісії.

Водночас, згідно з п.3.2 акцепту незалежно від типу платіжних карток, що оформлюються, всі відносини між банком та відповідачем, як клієнтом, врегульовуються договором, діюча редакція якого розміщена на офіційному сайті банку в мережі Інтернет. Угода набуває чинності з моменту підписанні цього акцепту про прийняття пропозиції на укладання угоди та діє протягом строку дії договору (а.с.7).

За змістом акцепту пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 23.10.2020, банк пропозицію ОСОБА_1 на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», приймає та відкриває відповідачу поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні.

Акцепт містить умову про те, що реквізити рахунку клієнту будуть повідомлені окремо.

Доказів повідомлення цих реквізитів суду не надано.

Акцепт не містить інформації про суму встановленої кредитної лінії та інформації про вид випущеної міжнародної платіжної картки і строку її дії з моменту випуску.

За умовами розділу V акцепту, сторони домовились, що всі відносини між клієнтом і банком та істотні умови надання і користування кредитом, які не врегульовані Угодою, права та обов`язки сторін, порядок зміни і припинення дії угоди, відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов угоди регулюється Договором, діюча редакція якого розміщена на офіційному сайті банку в мережі Інтернет (а.с.8).

Діюча на час підписання оферти та акцептів редакція Договору суду не надана, тому встановити строк дії Договору, його умови, розмір кредитної лінії, розмір процентної ставки та інші істотні його умови суд можливості не мав.

Також судом встановлено, що анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача. У першій частині Анкети наявне прохання відповідача відкрити поточні рахунки в гривні на його ім`я згідно з чинним законодавством та відповідно до умов Договору.

Друга частина Анкети «Акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (далі Публічна пропозиція)» у пункті 2.1. підпункту 2.1.1. містить текст про те, що підписанням цього акцепту ОСОБА_1 підтверджує акцепт Публічної пропозиції та укладення Договору між ним та АТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені на веб-сайті Банку. Також другий розділ анкети містить відмітку навпроти тексту такого змісту: «Публічну пропозицію прошу надати шляхом самостійної можливості завантаження чинної Публічної пропозиції, розміщеної на офіційному веб сайті банку у мережі Інтернет» (а.с.9).

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, датою надання кредиту зазначене 23.11.2020, в офертах та акцептах міститься дата їх підписання 23.10.2020, номер кредитного договору 619141074, сума ліміту 10 000,00 грн., залишок кредиту станом на 28.02.2023 складає 45 918,83 грн.(а.с.11).

За випискою по рахунку НОМЕР_1 за кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 23.10.2020 по 28.02.2023 ліміт кредиту встановлений 36 378,63 грн, доступний 0,00, всього витрат - -195 414,36, всього надходжень 126 063,70 грн; поточна сума заборгованості на кінцеву дату виписки 45 918,83 грн., а прострочена заборгованість у розмірі 18430,44 грн. (а.с.15-23).

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 22.08.2023 станом на вказану дату в реєстрі значиться зареєстрованою юридична особа «СЕНС БАНК» з кодом (а.с.25-37).

Досліджений Витяг з державного реєстру банків підтверджує, що 01.12.2022 АТ «АЛЬФА БАНК» змінив назву на АТ «СЕНС БАНК» (а.с.28).

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Виконання кредитором своїх зобов`язань, фактична видача позичальнику кредиту та часткове виконання позичальником зобов`язань щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитом підтверджені позивачем наданням до справи розрахунку заборгованості за кредитом у гривні.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків.

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 23.10.2020 відповідач ОСОБА_1 подав до АТ «Альфа Банк» оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Розділом ІІ, ІІІ оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії визначено, що відповідач пропонує банку відкрити поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні, а також просив повідомити йому реквізити рахунку та випустити міжнародну платіжну карту з максимальним лімітом кредиту 200 000,00 гривень, процентною ставкою для торгових операцій 35,00% річних та/або операцій зняття коштів готівкою 35,99% річних, тип процентної ставки - фіксована.

Також відповідач запропонував банку щомісячно в останній день розрахункового періоду здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку НОМЕР_1 в розмірах, що необхідні для щомісячної оплати страхового платежу (у разі його наявності) згідно з умовами Договору ( розділ І V оферти).

При цьому, оферта не містить відомостей про те, яку саме міжнародну платіжну карту пропонується випустити, з яким строком її дії та з якою сумою кредитного ліміту.

Також 23.10.2020 відповідач подав до банку оферту на укладення Угоди про обслуговування Платіжних карток, в якій запропонував банку відкрити йому рахунок у гривні та надавати послуги з ведення рахунку для зарахування заробітної плати та виплат від ТОВ «НЕКСОС» у пакеті «White». В оферті відповідач, у тому числі, просить повідомити йому реквізити рахунку в акцепті цієї Угоди та емітувати платіжну картку типу World Debit Mastercard.

При цьому відповідач в оферті вказує, що ця Угода вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком акцепту на її укладення. Однак, відповідно до п.2 оферти, незалежно від типу платіжних карток, що оформлюються, всі відносини між відповідачем і банком врегульовуються Договором, діюча редакція якого розміщується на офіційному сайті банку в мережі Інтернет, і ця Угода є невід`ємною частиною договору.

Відомості про строк дії платіжної картки типу World Debit Mastercard оферта не містить.

Відповідно до копії акцепту на пропозиції на укладення Угоди про обслуговування платіжних карток від 23.10.2023 банк пропозицію ОСОБА_1 приймає і відкриває йому рахунок НОМЕР_2 у гривні для зарахування заробітної плати та виплат від ТОВ «НЕКСОС» і надає послуги з ведення рахунку в пакеті White». Банк емітує відповідачу платіжну картку типу World Debit Mastercard без визначення строку з моменту емісії.

Акцепт містить умову про те, що реквізити рахунку клієнту будуть повідомлені окремо.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів повідомлення цих реквізитів.

Також, акцепт не містить інформації про суму встановленої кредитної лінії та інформації про вид випущеної міжнародної платіжної картки і строку її дії з моменту випуску.

На підтвердження позовних вимог банком до позовної заяви було долучено анкету-заяву, підписану відповідачем 23.10.2020, розрахунок заборгованості та виписку по рахунку.

З анкети- заяви вбачається, що вона містить лише персональні дані відповідача, а також наявне прохання відповідача відкрити поточні рахунки в гривні на його ім`я згідно з чинним законодавством та відповідно до умов Договору.

Водночас, матеріали справи не містять відомостей, які поточні рахунки були відкриті на ім`я відповідача, які картки були видані та строк їх дії.

Також відповідно до розрахунку заборгованості, датою надання кредиту зазначене 23.11.2020, в офертах та акцептах міститься дата їх підписання 23.10.2020, номер кредитного договору 619141074, сума ліміту 10 000,00 грн, залишок кредиту станом на 28.02.2023 складає 45 918,83 грн.

Згідно виписки по рахунку НОМЕР_1 за кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 23.10.2020 по 28.02.2023 ліміт кредиту встановлений 36 378,63 грн, доступний 0,00 грн, всього витрат - -195 414,36 грн, всього надходжень 126 063,70 грн; поточна сума заборгованості на кінцеву дату виписки 45 918,83 грн, а прострочена заборгованість у розмірі 18 430,44 грн.

Як вірно встановлено судом, матеріали справи не містять доказів на підтвердження зміни лімітув сторону збільшення.

Надані на адресу суду докази не доводять того, що при зверненні до банку 23.10.2020 відповідач ОСОБА_1 дійсно отримав кредит в розмірі та на умовах, про які стверджує позивач, адже за змістом оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, розмір доступного кредиту (кредитної лінії) на момент складання оферти не вказаний, діюча редакція Договору з Додатками суду не надана, строк дії картки не визначений, порядок нарахування процентів не вказаний і не підтверджений відповідними доказами.

Також судом вірно зазначено, що ОСОБА_1 23.10.2020 підписав оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, оферту на укладення Угоди про обслуговування Платіжних карток та Анкету заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа - Банк», однак належні та допустимі докази того, що відповідач отримав саме кредитну картку зі встановленням на неї кредиту в узгодженому Договором розмірі, що зміна позивачем кредитного ліміту в сторону збільшення здійснювалась за згодою з відповідачем, що відповідач був ознайомлений та надав згоду саме на ті конкретні умови, які були викладені в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені на веб-сайті Банку, на які посилається позивач, як на докази умов кредитного договору від 23.10.2020, суду не надані.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції вірними, оскільки позивачем на спростування вказаних висновків інших доказів до матеріалів справи не долучено.

Крім того, суд позбавлений можливості перевірити заборгованість, яка утворилась в результаті неналежного виконання відповідачем умов договору, згідно наданого розрахунку, оскільки, як вірно зазначено судом першої інстанції, позивач не довів, що кредит відповідачу був виданий саме на підставі наданої ним Анкети-заяви та на умовах, визначених у ній та у діючій редакції Договору, що розміщувалась на офіційному сайті Банку в мережі Інтернет та яка не була долучена до матеріалів справи.

Більше того, чинна станом на 23.10.2020 Публічна пропозиція у матеріалах справи відсутня, як доказ, позивач її до суду не надав, посилань на неї позовна заява не містить.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову з підстав його недоведеності.

Доводи апеляційної скарги про те, що в оферті на укладення кредитного договору, так і в паспорті споживчого кредиту, підписаного відповідачем, зазначено про наявність процентної ставки, відхиляються колегією суддів, оскільки в матеріалах справи відсутня копія паспорта споживчого кредитування, а анкета-заява позичальника від 23.10.2020 про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб, не містить погоджених банком із споживачем умов щодо розміру та порядку нарахування відсотків за користування кредитом, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді плату за користування кредитними коштами, яка встановлена у формі сплати відсотків.

За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Також не приймаються судом апеляційної інстанції доводи скаржника про те, що розмір заборгованості також підтверджується випискою по рахунку, яка міститься в матеріалах справи, оскільки виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку, проте, надана банком виписка не містить даних про особу, яка склала виписку та дату її складення, а тому не може бути первинним документом та вважатися належним доказом.

Крім того, виписка по рахунку формується на підставі обумовленого сторонами договору банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку, однак враховуючи анкету-заяву від 23.10.2020 та розрахунок заборгованості, суд позбавлений можливості встановити обставини видачі кредиту та його розміру, строку дії договору, а такожперевірити розмір кредитної заборгованості.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не врахував при ухваленні оскаржуваного рішення, позицію Великої Палати Верховного суду від 26.05.2020 у справі № 638/13683/15-ц та відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог повністю, є необгрунтованими, оскільки обставини у даній справі відрізняються від обставин у справі, яка була предметом перегляду ВП Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про недоведеність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у визначеному АТ «Сенс Банк» розмірі , оскільки АТ «Сенс Банк» не надало належні та допустимі докази на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів, їх розмір, період користування та повернення цих коштів.

Інші доводи, наведені представником АТ «Сенс Банк» - адвокатом Рудницьким Ю.І. в апеляційній скарзі, були предметом апеляційного перегляду, проте суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи, що колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги представника АТ «Сенс Банк» - адвоката Рудницького Ю.І. на заочне рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2024 року, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Рудницького Юлія Ігоровича - залишити без задоволення.

Заочне рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді О.М. Новіков

Л.І. Василенко