Провадження № 2/686/912/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі судді Павловської А.А.,

справа № 686/33948/24;

сторони:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В грудні 2024 року позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 1500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 62000 грн., із яких 450 доларів США, що еквівалентно 18740 грн. - тіло позики; 1050 доларів США, що еквівалентно 43260 грн. - відсотки за позикою.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.09.2021 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики на суму 850 доларів США зі строком дії до 31.12.2021 року. За користування коштами позивач зобов`язався сплачувати відсотки у фіксованій сумі 50 доларів США за кожен місяць. Та відповідач допустив прострочення виконання взятих на себе зобов`язань, кошти у встановлений термін не повернув. Тим не менш, від позикового зобов`язання не відмовився, продовжив повертати тіло боргу і сплачувати відсотки у домовленій сумі після настання дня прострочення виконання зобов`язання. Станом на день звернення до суду заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем становить 1500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 62000 грн., із яких 450 доларів США, що еквівалентно 18740 грн. - тіло позики; 1050 доларів США, що еквівалентно 43260 грн. - відсотки за позикою.

Відповідач відзиву до суду не подав.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою від 26.12.2024 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

06.03.2024 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Встановлено, що 14.09.2021 року відповідач отримав від позивача кошти в сумі 850 доларів США, що еквівалентно 23000 грн., в борг до 31 грудня 2021 зі сплатою відсотків від суми позики в розмірі 50 доларів США щомісячно, до моменту повної виплати позики. У разі невиплати позики разом з нарахованими відсотками в обумовлений строк відповідач сторони обумовили відшкодування відповідачем позивачеві всі понесені витрати, які мали місце у процесі судового розгляду та примусового стягнення, а також заподіяну моральну шкоду. Зазначені обставини підтверджуються розпискою (арк. спр. 8).

Таким чином, в разі повернення позики у визначений сторонами строк (31.12.2021) відповідач мав сплатити позивачеві тіло позики і відсотки за три з половиною місяці, що становить: 850 доларів США + 3,5 місяці х 50 доларів США = 1025 доларів США.

Натомість в порядку виконання договору відповідач сплатив позивачеві 1300 доларів США, що підтверджується записами позивача на відповідній розписці (арк. спр. 8, 9).

4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав, застосовані норми права .

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що в позові слід відмовити з таких мотивів.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В силу вимог частин 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином, між сторонами укладено договір позики грошових коштів, свій обов`язок з їх надання позивач як позикодавець виконав в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Верховний Суд в постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 дійшов такого правового висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання який встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договору строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи вище зазначений висновок, слід в позові відмовити, оскільки на час подання позову відповідач вже сплатив позивачеві позику і договірні відсотки за правомірне користування позиковими коштами в повному обсязі.

Натомість за період після спливу строку повернення позики позивач міг би мати право на стягнення з відповідача 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України, однак такої вимоги не заявляв.

Так, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Текст наданої суду боргової розписки не свідчить про те, що сторони визначили інший розмір процентів, ніж визначений в ст. 625 ЦК України, на випадок прострочення повернення позики, оскільки в розписці щодо періоду сплати відсотків зазначене аналогічне формулювання, що і в статті 1048 ЦК України «до повної виплати позики» (в ст. 1048 ЦК «до дня повернення позики»). Крім того, розписка містить речення, в якому сторони обумовили наслідки саме прострочення повернення позики відшкодування понесених витрат в разі судового розгляду і примусового виконання, а також моральної шкоди.

При цьому суд звертає увагу позивача також на те, що відсотки за ст. 625 ЦК України могли б бути нараховані виключно за період 01.01.2022 24.02.2022, з урахуванням п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно котрого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

5. Судові витрати

Судові витрати, понесені позивачем, стягненню не підлягають, оскільки в позові відмовлено в повному обсязі.

На підставі наведеного і керуючись ч. 2 ст. 625, ст. 1048 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 141, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Суддя