УХВАЛА

про повернення позовної заяви

та застосування до позивача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу

05 березня 2025 рокуСправа № 495/1457/25
Номер провадження 2/495/1311/2025

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту народження та визнання батьківства,

ВСТАНОВИЛА:

04.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого для її розгляду суддю Волкову Ю.Ф. (ЄУН 495/1457/25, номер провадження 2/495/1311/2025).

Окрім того, подана 04.03.2025 ОСОБА_1 аналогічна позовна заява (до того ж самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав) також розподілена для розгляду судді Волковій Ю.Ф. (ЄУН 495/1452/25).

Вказані позовні заяви не відповідають вимогам статей 175, 177 ЦПК (без переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви; без жодного доказу, що підтверджує обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, без доказів про сплату судового збору).

На підставі відомостей КП «Д-3» встановлено, що окрім двох вищевказаних позовних заяв до суду також 03.03.2025 подано 4 аналогічні позовні заяви (до того ж самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав); такі ж 3 позовні заяви - 04.03.2025, такі ж 5 позовних заяв - 06.03.2025 (перебувають на розгляді інших суддів).

Встановлено, що усі позовні заяви з аналогічним колом учасників, з тим самим предметом та з однакових підстав.

Стаття 44 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) визначає обов`язок учасників судового процесу та їхніх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша цієї статті).

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями (пункт 2 частини другої статті 44 ЦПК).

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частини третя, четверта статті 44 ЦПК).

З огляду на встановлені обставини (подання до суду протягом 3 днів 11 аналогічних позовних заяв, деякі з них оформлені без дотримання вимог статей 175, 177 ЦПК), приходжу до висновку, що подання даної заяви в розумінні статті 44 ЦПК є зловживання позивачем процесуальними правами, метою такої поведінки є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, а тому така заява підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до пункту частини першої статті 148 ЦПК суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Враховуючи установлений факт зловживання процесуальними правами позивачем, що полягає у неодноразовому зверненні до суду з аналогічним позовом до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, суд приходить до висновку про необхідність вжиття заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами позивачем застосування до позивача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 грн 40 коп.

Частиною 5 статті 148 ЦПК України передбачено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини шостої статті 148 ЦПК, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 175, 177, 185, 258-260, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту народження та визнання батьківства, повернути заявнику на підставі частини третьої статті 44 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із встановленим зловживанням процесуальними правами заявника.

Застосувати до ОСОБА_1 захід процесуального примусу у вигляді штрафу, який підлягає стягненню в дохід державного бюджету, у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 грн 40 коп. (дев`ятсот вісім грн 40 коп.).

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не відомий, адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Строк пред`явлення ухвали до примусового виконання в частині стягнення штрафу становить три місяці, починаючи з наступного дня після набрання нею законної сили.

Копію ухвали про повернення заяви надіслати особі, яка її подала, разом із заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Ю.Ф. Волкова