РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року

м. Рівне

Справа № 564/3491/24

Провадження № 22-ц/4815/373/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «СЕНС БАНК»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2024 року (ухвалене у складі судді Снітчук Р.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» про визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до АТ «СЕНС БАНК» про визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 05 вересня 2008 року між нею та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту № 360А на купівлю автотранспортних засобів. У забезпечення виконання вказаного зобов`язання 05.09.2008 року між нею та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено договір застави № 360А-1 та договір відновлювальної кредитної лінії № 360А-2. 14.06.2010 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» змінив найменування на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбнк». 10.09.2019 року ПАТ «Укрсоцбанк» було реорганізовано шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», який став правонаступником майна, прав та обов`язків за договорами та угодами ПАТ «Укрсоцбанк». 01.12.2022 року АТ «Альфа-Банк» змінив юридичну назву на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», яке є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Альфа-Банк». Вказує, що вона неодноразово зверталася до відповідача з метою з`ясування наявності чи відсутності заборгованості за кредитом.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Костопільського районного управління юстиції від 17.06.2014 року було відкрито виконавче провадження № 43722966 про стягнення з ОСОБА_1 відповідно до рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 28.04.2011 року у справі № 1082/10 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 317622 грн. 34 коп. та витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом в розмірі 3576 грн. 22 коп., всього 321198 грн. 56 коп.

12 грудня 2014 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 6-3702/2011, яка набрала законної сили 28.01.2015 р., було розстрочено виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 28.04.2011 року у справі № 1082/10 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 360А на купівлю автотранспортних засобів від 05.09.2008 року. Також затверджено графік виконання цього рішення, шляхом погашення заборгованості частинами, до 28 числа кожного місяця, починаючи з лютого 2015 року до грудня 2019 року в розмірі 5353 грн. 30 коп., в січні 2020 року в розмірі 5353 грн. 86 коп.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Костопільського районного управління юстиції в Рівненській області від 18.06.2019 року закінчено виконавче провадження № 43722966, у зв`язку з повним виконанням боржником ОСОБА_1 боргових зобов`язань перед стягувачем ПАТ «Укрсоцбанк».

Датою останнього платежу в рахунок виконання боргових зобов`язань за договором кредиту 360А є 14.06.2019 року. Вказує, що вона належним чином виконала свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, відповідач жодних претензій з цього приводу до неї не заявляв та строк позовної давності минув. Договір кредиту № 360А на купівлю автотранспортних засобів є фактично погашеним, але юридично не закритим, що не визнається відповідачем.

21.09.2021 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/507/20 припинено обтяження рухомого майна, автомобіля «MITSUBISHI», 2008 року випуску, чорного кольору, шасі № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , яке виникло на підставі договору застави від 05.09.2008 року №360А-1, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , з виключенням відповідних відомостей з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про об`єкт обтяження.

Зазначеним судовим рішенням встановлено, що вказане зобов`язання є припиненим, банк, звертаючись до ОСОБА_1 з позовом, який розглядався Постійно діючим третейським судом при Асоціації Українських банків, стягнув суму боргу за кредитним договором достроково в повному обсязі та вказане судове рішення виконане боржником у повному обсязі, що підтверджується постановою державного виконавця від 18.06.2019 року про закінчення виконавчого провадження № 43722966.

Стягнувши суму заборгованості достроково, банк змінив строки виконання зобов`язань. Разом із тим, відповідач поза строками кредитування, після належного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором продовжив нараховувати відсотки за користування кредитом та пеню.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/1022/21 виконавчий напис, вчинений 03.11.2020 року за реєстровим № 5492, приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 360А від 05.09.2008 року визнано таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, пунктом 7.3 договору кредиту № 360А на купівлю автотранспортних засобів від 05.09.2008 року чітко встановлено, що цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Вважає, що послідуюче щомісячне нарахування відповідачем за договором кредиту № 360А від 05.09.2008 року прострочених процентів у розмірі 31807,19 доларів США, простроченого тіла у розмірі 26954,14 доларів США, пені у розмірі 80294,70 доларів США, пені у розмірі 264878,89 грн. станом на 05.08.2024 року, після повного виконання нею боргових зобов`язань та припинення обтяження предмета застави є незаконним. Покликаючись на положення ст. 526, 598, 599 ЦК України, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила визнати припиненим зобов`язання за договором кредиту № 360А на купівлю автотранспортних засобів від 05 вересня 2008 року, укладеним між нею та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «СЕНС БАНК»), скасувавши існуючу поточну заборгованість за останнім, стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 33360 грн. 00 коп.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» про визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим задоволено.

Визнано припиненим зобов`язання ОСОБА_1 за договором кредиту № 360А на купівлю автотранспортних засобів від 05 вересня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником яокого є Акціонерне товариство «СЕНС БАНК».

Стягнуто з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 33360 (тридцять три тисячі триста шістдесят) грн. 00 коп..

Стягнуто з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп..

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що зобов`язання позивача за договором кредиту № 360А на купівлю автотранспортних засобів від 05 вересня 2008 року є припиненим у зв`язку з фактичним його виконанням.

Також місцевий суд вважав обґрунтованим до стягнення та таким, що є співмірним із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, 33360 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується договором від 20.08.2024 р. про надання правничої допомоги, квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 21.08.2024 р. про оплату ОСОБА_1 наданих адвокатом послуг.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, АТ «СЕНС БАНК» оскаржило його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що задоволені судом першої інстанції витрати на правничу допомогу є не співмірними з розміром заявлених позовних вимог та складністю справи. Вважає, що дана справа не являється складною, оскільки всі фактичні її обставини вже встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, які покладені в основу даної справи. Стороною позивача нові докази фактично не подавалися, а лише було подано позовну заяву та заяву про збільшення позовних вимог, а судом було проведено два судових засідання по розгляду справи про суті.

Покликаючись на правові позиці Верховного Суду щодо вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача 33 360 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити у цій частині нове судове рішення, який позовні вимоги у цій частині залишити без задоволення.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві, позивач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення місцевого суду в оскаржуваній частині - без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на те, що відповідачем фактично оскаржується рішення суду лише в частині стягнення з нього витрат на правничу допомогу і враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, апеляційний суд не перевіряє законність рішення у частині, яка не оскаржується.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Частиною третьою ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 вищевказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У позовній заяві, ОСОБА_1 зокрема, просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 33 360 грн., у підтвердження яких надала договір про надання правничої допомоги від 20.08.2024 року, ордер та квитанцію АТ КБ «Приватбанк» від 21.08.2024 року про оплату нею наданих адвокатом послуг (а.с. 14, 79, 80).

Надані позивачем докази про понесення нею витрат на правничу допомогу під час судового провадження справи є достатніми, допустимими і достовірними.

Разом з цим, у відзиві на позовну заяву відповідач, зокрема, просить зменшити або відмовити у стягнення таких витрат, оскільки їх розмір є недоведеним, завищеним і не відповідає складності справи та змісту позовних вимог.

Аналогічні за змістом доводи наведені й в апеляційній скарзі.

За обставин даної справи, одним із вирішальних критеріїв визначення справедливого і розумного розміру витрат на правничу допомогу є обставини та складність справи, тривалість її розгляду і характер позовних вимог.

Виходячи з встановлених обставин справи та норм процесуального законодавства, що регулюють питання відшкодування витрат на правничу допомогу, враховуючи характер позовних вимог, які фактично ґрунтуються на рішенні суду, яке набрало законної сили в іншій справі, тривалість розгляду справи, кількість судових засідань, які були проведені місцевим судом по суті спору, колегія суддів вважає, що обґрунтованим до стягнення будуть витрати на правову допомогу, які понесені позивачем під час розгляду справи місцевим судом, у розмірі 20 000 грн., що буде співмірним із складністю справи, обсягом виконаних робіт (наданих правничих послуг) і часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг).

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із внесенням відповідних змін в оскаржувану частину рішення суду першої інстанції, підстави для стягнення з відповідача витрати на правничу допомогу, що заявлено позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, не вбачаються.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» задовольнити частково.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2024 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу змінити, зменчивши розмір стягнення з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу з 33 360 грн. до 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп..

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.