Справа № 127/2439/25
Провадження № 2-о/127/33/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Вінницької міської ради, Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду, за участі заінтересованих осіб: Вінницької міської ради, Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, з заявою про встановлення факту його постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини дату його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник вказує, що встановлення даного факту необхідно для реалізації його права на спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини він за вказаною адресою проживав, однак не був зареєстрований, а у встановлений законодавством шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав, що унеможливило оформлення спадщини.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2025 року було відкрите окреме провадження.

Представник Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області подав заяву та просить розглянути справу у його відсутність, щодо задоволення заяви не заперечував.

Представник Вінницької міської ради також просив розгляд справи провести у його відсутність та ухвалити рішення за наявними у справі матеріалами. При цьому у своїх письмових поясненнях звертав увагу на докази, подані заявником, та судову практику при розгляді такої категорії справ.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 березня 2025 року (із занесенням до протоколу судового засідання без винесення окремого процесуального документа) суд задовольнив клопотання про виклик як свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Заявник та його представник в судовому засідання заяву підтримали та просили її задовольнити.

Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживають в АДРЕСА_1 та є сусідами заявника, показали, що вони проживають по сусідству із заявником з 2002 року. З заявником також з 2007 року проживали його батьки. Його мати померла в 2010 році, батько в 2011 році. Останній був особою з інвалідністю, потребував догляду, який і здійснював заявник та його дружина. Заявник після смерті батька здійснив його поховання та за адресою: АДРЕСА_1 продовжує проживати до цього часу.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07 липня 2011 року.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка, кадастровий номер :04:004:0030, площею 0,3568 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту Деребичинської сільської ради Вінницькій області (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №588683 від 22 серпня 2012 року).

Спадкова справа № 73510688 щодо спадкового майна померлого заведена 20 січня 2025 року ( витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 79745279 від 20 січня 2025 року).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ( інформація з домової книги для прописки громадян по АДРЕСА_1 ).

Як слідує з матеріалів справи цей будинок належить заявнику ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 20 січня 2009 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21958605 від 23 лютого 2009 року, виданим КП Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації.

Заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 ( копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 11 лютого 1976 року).

Заявник ОСОБА_1 звернувся із заявою про оформлення спадщини після померлого ОСОБА_2 , однак постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального кругу Юрченко С.В. від 20 січня 2025 року за №3/02-31/02-14/3/2025 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, за межами населеного пункту Деребичинської сільської ради Вінницькій області, аргументуючи тим, що заявник у встановлений строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 та не надав доказів про постійне спільне проживання спадкоємця та спадкодавця.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з п.п.4.10 п.4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Однак, при цьому спадкоємець має довести факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини.

Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно Конституції України та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особи, що мешкають в Україні не зобов`язані постійно проживати в місці своєї реєстрації, отже обставина (факт) спільного проживання спадкодавця та спадкоємців підлягає доведенню належними способами та засобами.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Відповідні правові висновки містяться і в судових рішеннях Верховного Суду України та ВССУ (ухвала від 03 листопада 2010 року в справі № 6-7165св09, від 11 листопада 2015 року в справі № 6048327св14, від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-20158св15).

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Як слідує з довідок Квартального комітету «Поділля» від 15 січня 2025 року №21 та від 25 лютого 2025 року №92 ОСОБА_1 постійно проживав з 1996 року за адресою: АДРЕСА_1 , хоча й не був зареєстрований. Він постійно проживав на день смерті зі своїм батьком ОСОБА_2 та вели спільне господарство за цією адресою.

Підтвердили ці обставини і свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Отже, матеріалами справи та дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів, доводиться факт того, що заявник проживав разом із спадкодавцем своїм батьком ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 11, 76, 293-294, 315, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а саме на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересовані особи:

Вінницька міська рада, 21000, м.Вінниця, вул. Соборна, 59,,

Джуринська сільська рада Жмеринського району Вінницької області23545, Вінницька область, Жмеринський район,с.Джурин,вул.Заводська,2, .

Повний текст рішення складений 07.03.2025.

Суддя: