Провадження № 2/161/482/25
УХВАЛА

26 лютого 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Шестерніна В.Д.,

за участю секретаря Мельник А.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача ВДВС у м. Луцьку Грищук М.В.

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

представника третьої особи - Мельник Л.Є.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області, про визнання неправомірними дій та бездіяльності державного виконавця по нарахуванню та перерахунку заборгованості по аліментах, звільнення від сплати заборгованості по аліментах, стягнення за рахунок коштів державного бюджету надмірно сплачених грошових коштів та стягнення моральної шкоди,-

встановив:

16.12.2024 ОСОБА_1 звернувся в суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, яка протокольною ухвалою суд від 26.02.2025 прийнята до розгляду) з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області, про визнання неправомірними дій та бездіяльності державного виконавця по нарахуванню та перерахунку заборгованості по аліментах, звільнення від сплати заборгованості по аліментах, стягнення за рахунок коштів державного бюджету надмірно сплачених грошових коштів та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 20.12.2024 позовну заяву залишено без руху.

30.12.2024 позивач частково усунув недоліки позовної заяви.

01.01.2025 ухвалою суду було продовжено позивачу строк для усунення недоліків.

16.01.2025 позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 20.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.

26.02.2025 позивач в підготовчому засіданні подав заяву про забезпечення позову, яку мотивував тим, що в своєму позові він фактично оскаржує виконавчий документ «шляхом звільнення його від обов`язку виконувати зобов`язання, передбачене цим виконавчим документом». Він оскаржив неправомірні дії відповідача щодо визначення заборгованості по аліментах, однак таке стягнення нарахованої заборгованості продовжується і після відкриття судового провадження.

Позивач просив забезпечити позов «шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови ВП №75065177 від 03.06.2024 року Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління юстиції по стягненню з ОСОБА_1 заборгованості по аліментах у розмірі 274 195,47 грн., окрім стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/6 всіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати винесення ухвали про забезпеченян позову та до винесення рішення у справі №161/23141/24».

Дослідивши та проаналізувавши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суди повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Одним з видів забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

Суд встановив такі обставини.

На примусовому виконанні головного державного виконавця ВДВС у місті Луцьку ЗМУМЮ Дмитрук В.Д. перебуває виконаче провадження №75065177 щодо виконання виконачого листа (дублікат) №161/7860/18, виданого 08.05.2024 Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.05.2018 і до досягнення дітьми повноліття (постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.05.2024, а.с. 181, виконачий лист №161/7860/18 від 08.05.2024, а.с. 182-183).

У кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату хоче досягнути позивач унаслідок вирішення спору. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2021 у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 01.07.2021 у справі №9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 01.02.2022 у справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36)).

Аналіз змісту заяви про забезпечення позову в контексті самої позовної заяви свідчить про те, що позивач, як сторона виконавчого провадження (боржник), не погоджується з діями державного виконавця щодо виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів та прагне зупинити виконання такого судового рішення.

Насамперед, суд констатує, що зміст позовних вимог не підтверджує те, що позивач оскаржує виконавчий документ в судовому порядку в розумінні п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України (в даному випадку таким виконавчим документом є виконавчий лист, виданий на виконання рішення суду).

Позивач не обгрунтував яким чином невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Адекватність заходу щодо забезпечення позову, який застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співставивши зміст позовної заяви та заяви про забезпечення позову, суд дійшов також висновку, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, не є ні адекватними, ні співмірними по відношенню до заявлених позовних вимог.

Крім того, суд зауважує, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судового рішення, що набрало законної сили, а саме це фактично просить зробити позивач.

Отже, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-153, 259-261 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Дата складення повної ухвали суду - 28.02.2025.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін