03.02.2025 Єдиний унікальний номер 205/3769/24
Провадження 2/205/15/25
Р І Ш Е Н Н Я
03 лютого 2025 року місто Дніпро
Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Костромітіної О.О.,
за участю секретаря судового засідання Виговської Є.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Садиленко Олексій Леонідович, до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,
Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05.04.2024 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити судовий розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15.10.2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до відкритого судового засідання.
Представник позивача ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 належним чином, неодноразово повідомлений про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився повторно, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав.
Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, з`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що 15.11.2023 року о 08:00 годині на Кайдацькому мосту в м. Дніпро в районі електроопори №171 сталась дорожньо-транспортна пригода між автомобілями Тойота РАВ4 (д.н.з. НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем ГАЗ 3302 (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок якої автомобіль Тойота отримав механічні пошкодження.
Відповідно до полісу добровільного страхування наземного транспорту за №215221154 автомобіль ГАЗ 330214 СПГ (д.н.з. НОМЕР_2 ) застраховано в ПАТ «СК «УСГ». Ліміт відшкодування матеріальної шкоди за вказаним полісом страхування складає 160 000 гривень, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю складає 320 000 гривень, розмір франшизи складає 3 200 гривень, що підтверджується інформацією з бази МТСБУ щодо вказаного полісу.
Згідно з висновком №9709/1 від 06 грудня 2023 року, складеного судовим експертом Крутінь В.І., вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Тойота (д.н.з. НОМЕР_1 ), з урахуванням втрати товарної вартості складає 804 260 гривень 32 копійки.
Згідно листа ТОВ «СК «УСГ» №ССЦВ-3144/П від 15.02.2024 та виписки з особового банківського рахунку позивача, останнім на власний картковий рахунок було отримано суму страхового відшкодування у розмірі 156 800 гривень.
14 березня 2024 року представником позивача було складено та направлено на адресу відповідача вимогу про сплату матеріальної шкоди, що підтверджується поштовим відправленням №1125241.
Щодо відшкодування матеріальної шкоди суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до ч. ч. 16, 17 статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»).
Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Отже, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Відповідно до вимог п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Тойота (д.н.з. НОМЕР_1 ), з урахуванням втрати товарної вартості автомобіля становить 804 260 гривень 32 копійки, що доведено належними та допустимими доказами.
Вказані розрахунки зроблені позивачем відповідно до висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження №9709/1 від 06.12.2023, здійсненого на замовлення позивача.
Також, на переконання суду, позивачем доведено належними та допустимими доказами понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з евакуацією автомобіля з місця ДТП у сумі 1500 гривень та витрат на послуги стоянки у розмірі 840 гривень.
Відтак, загальна сума заподіяної позивачу матеріальної шкоди складає 806 600 гривень 32 копійки.
Таким чином, позивачу підлягає відшкодуванню різниця між вартістю заподіяної шкоди у розмірі 806 600 гривень 32 копійки та здійсненої страхової виплати у розмірі 156 800 гривень, а тому на користь ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 649 800 гривень 32 копійки.
Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України, та права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (постанова ВП/ВС від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц).
Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у: 1) фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № «Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 р. №4, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визнаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Пунктом 3 вищевказаної постанови роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або без діяльністю інших осіб.
Суд погоджується з тим, що позивачу, у зв`язку з пошкодженням його майна, було спричинено моральну шкоду, внаслідок пошкодження його нового майна автомобіля 2023 року випуску, необхідності відновлення власних прав у судовому порядку спрямованих на отримання відшкодування спричиненої шкоди, яка станом на день розгляду справ є не компенсованою.
В той же час, суд вважає, що позивачем у своєму позові не доведено належними та достатніми доказами, що протиправними діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду саме в сумі 40 000 гривень, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтовано завищеними.
Відтак, виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості, а також з урахуванням моральних страждань позивача і конкретних обставин справи, суд вважає достатнім у даному випадку стягнути з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 15 000 гривень.
Стосовно стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
По своїй суті зобов`язання про відшкодування майнової шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру відшкодування.
У цій справі між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 договір про відшкодування шкоди не укладався. Рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди, яке не виконувалося ОСОБА_2 не ухвалювалося.
Оскільки конкретизації змісту зобов`язання про відшкодування шкоди за допомогою рішення суду або договору про відшкодування шкоди не відбулося, прострочення боржника (особи, що завдала шкоди) не настало, тому підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 трьох відсотків річних у розмірі 6503,84 гривень, та інфляційних втрат у розмірі 9136,90 відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 649800,32 гривень та моральну шкоду у розмірі 15 000 гривень, а всього 664800,32 гривень.
Стосовно розподілу процесуальних витрат, суд зазначає таке.
Суд, проаналізувавши матеріали справи, їх зміст, вважає доведеним, що позивачем було понесено процесуальні витрати, які складаються з витрат за проведення авто-товарознавчої експертизи у розмірі 6000 гривень, витрат, пов`язаних зі сплатою дефектації автомобіля після ДТП у розмірі 3 888 гривень, витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору у розмірі 5 643 гривень та витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 гривень.
Керуючись ст.ст. 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_4 , до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 649 800, 32 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 15 000 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 ,
представник позивача ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ,
відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 .
Суддя О.О. Костромітіна