Справа № 466/3042/22
Провадження № 2/466/123/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Білінської Г.Б.

секретаря Ханас С.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя.

Обґрунтовує позов тим, з 2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30.03.2022 у справі №466/7809/21 шлюб між сторонами розірвано. В період перебування у шлюбі сторони придбали спільне автомобіль «Volksvagen Passat», 2014 року випуску кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я відповідача ОСОБА_4 та автомобільний цегляний гараж, загальною площею 19 кв.м за адресою АДРЕСА_1 .

Після припинення шлюбних відносин відповідач проти волі позивача одноосібно користується спільним майном подружжя - автомобілем і гаражем, позбавивши права володіння і користування позивача.

Оскільки сторони не можуть дійти добровільної згоди щодо розподілу автомобіля і гаража, що є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, просить визнати автомобіль марки «Volksvagen Passat», 2014 року випуску кузов № НОМЕР_1 і гараж, загальною площею 19 кв.м за адресою АДРЕСА_1 спільним майном подружжя.

Позивач просить здійснити поділ автомобіля шляхом залишення автомобіля «Volksvagen Passat», 2014 року випуску кузов № НОМЕР_1 у власності позивача із присудженням відповідачу замість його частки у праві спільної сумісної власності подружжя на вказаний автомобіль грошової компенсації у виді половини його вартості в розмірі 175 970 грн, а гараж залишити у спільній частковій власності, визнавши за сторонами право власності по ? ідеальній частці нерухомого майна. Також просить стягнути судові витрати.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18.07.2022 провадження у справі зупинене.

Ухвалою суду від 17.01.2025 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представником відповідача адвокатом Кінь А.В. 20.01.2025 подано до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що під час перебування у шлюбі придбаний автомобіль «Volksvagen Passat», 2014 року випуску. Спірний автомобіль перебував у постійному користувнні відповідача, позивач жодного дня ним не користувалась. Оскільки автомобіль є неподільною річчю, тому автомобіль слід залишити відповідачу, оскільки з моменту його придбання автомобілем користується тільки відповідач. Вказав, що у позивача згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 06.12.2024 є зареєстрований автомобіль марки Фольксваген Кадді, 2005 року випуску. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог стосовно автомобіля і не заперечує проти поділу гаражу.

Представником позивача адвокатом Снігуром Я.Е. надана відповідь на відзив, якою заперечує наявність у позивача іншого автомобіля з долученням документалього підтвердження з цього приводу. Позовні вимоги підтримав у повному об`ємі, надав суду квитанцію про внесення на депозитний рахунок суду коштів у сумі 175 970 гривень грошової компенсації у виді половини вартості автомобіля «Volksvagen Passat», 2014 року випуску кузов № НОМЕР_1 . Також просить врахувати, що за час перебування даної справи про поділ майна у провадженні Шевченківського районного суду, у період зупинення провадження по справі, відповідач, переслідуючи мету уникнення поділу спільного майна подружжя, відчужив спірний автомобіль на користь своєї рідної сестри - ОСОБА_5 .

З цього приводу рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 05.02.2024 визнано недійсним договір купівлі-продажу вказаного автомобіля, укладеного між відповідачем ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , визнано недійсним реєстрацію цього автомобіля за ОСОБА_5 . Вказане рішення залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 03.06.2024.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Снігур Я.Е. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити в повному об`ємі .

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Кінь А.В. у задоволенні позову в частині поділу автомобіля просить відмовити, не заперечує проти задоволення позовних вимог стосовно поділу гаражу.

Заслухавши вступні слова представників сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2011. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30.03.2022 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано.

Під час перебування у шлюбі, а саме 23.05.2020 придбано автомобіль - «Volksvagen Passat», 2014 року випуску кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого за документами вказаний ОСОБА_4 .

З висновку експерта №222/22 судової транспортно-товарознавчої експертизи від 10.05.2022 вбачається, що середня ринкова ціна автомобіля Фольксваген Пассат, 2014 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. кубічних, на момент проведення експертизи становить 351 940 грн.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що власником гаража, загальною площею 19 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_4 . Запис державної реєстрації 20.10.2020.

Вказані обставини щодо набуття у період шлюбу вище вказаного майна сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. ч. 1, 3 ст. 61 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі №372/504/17 (провадження №14-325цс18) зроблено висновок, що у статті 60 СК України закріплено правило, за яким майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Таким чином, суд виходить з того, що у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості і це є її процесуальним обов`язком.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2019 у справі № 339/116/16-ц (провадження № 61-15462св18), а також у постанові Верховного Суду від 28.12.2022 у справі № 676/4308/21 (провадження № 61-7301св22).

Зважаючи на викладене, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні докази та позицію сторін, зокрема, визнання стороною відповідача у відзиві на позовну заяву поширення на спірний автомобіль і гараж правового режиму спільного майна, суд вважає доведеним факт того, що автомобіль «Volksvagen Passat», 2014 року випуску і гараж набуті сторонами за час перебування в шлюбі, відтак, такі слід визнати спільною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Суд зазначає, що у разі, якщо спірне майно учасниками справи набуто в період перебування в шлюбі, той факт, що воно зареєстровано на ім`я одного з подружжя, не позбавляє іншого права на частку в такому майні. Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19.12.2022 у справі № 330/1569/19.

Щодо вимоги про виплату грошової компенсації відповідачу половини вартості автомобіля суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та статті 372 Цивільного кодексу України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У разі поділу спільної сумісної власності необхідно настільки, наскільки це можливо, встановити, для кого зі сторін спору майно, яке є предметом поділу, має більше значення, враховуючи різні обставини його набуття та використання сім`єю (пункт 66.1 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина друга статті 71 СК України).

Судом з`ясовано, що у сторін є спільні діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрі проживають з позивачем.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що для організації належної комунікації у повсякденному житті, спрямованої на забезпечення фізичного і духовного розвитку дітей у позивача є потреба використання спірного автомобіля. При цьому, виплата грошової компенсації відповідачу як половини вартості автомобіля позивачем гарантована у вигляді внесення нею коштів на депозитний рахунок суду. При цьому, суд бере до уваги інтереси позивача, відповідача, дітей сторін і таке вирішення спору вичерпає відповідний конфлікт, унеможливить в майбутньому потребу домовлятись про порядок поділу цього ж майна. Саме такий спосіб захисту порушених прав позивача є ефективним.

Судом встановлено, що позивачем на депозитний рахунок суду внесені кошти у сумі 175 970 гривень як грошова компенсація у виді половини вартості автомобіля «Volksvagen Passat», 2014 року випуску. При цьому, вартість автомобіля відповідачем не оспорювалась.

Суд приходить до переконання, що твердження сторони відповідача про наявність у позивача іншого автомобіля документально спростовані позивачем. Зокрема, з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником ОСОБА_8 , 2005 року випуску є ОСОБА_9 .

У зв`язку з цим покликання сторони відповідача на наявність у позивача іншого автомобіля суд не приймає до уваги.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, автомобіль слід передати у власність позивача і такий спосіб захисту порушених прав позивача суд вважає ефективним, натомість відповідачу слід присудити компенсацію у вигляді половини вартості автомобіля у сумі 175 970 гривень шляхом перерахування вказаної суми з депозитного рахунку Територіального управління ДСА України в Львівській області. Позовні вимоги стосовно поділу гаража підлягають до задоволення шляхом залишення такого у спільній частковій власності сторін, визнавши за кожним право власності на ? ідеальну частку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений останньою при зверненні до суду.

На підставі ст.60, 71 СК України керуючись ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати автомобіль марки «Volksvagen Passat», 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 та гараж, загальною площею 19 кв. м. у АДРЕСА_1 спільним майном подружжя.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_3 у приватну власність автомобіль марки «Volksvagen Passat», 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя припинити право власності ОСОБА_4 на автомобіль марки «Volksvagen Passat», 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_1 . Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію в розмірі 175 970 (сто сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. за 1/2 вартості автомобіля марки «Volksvagen Passat», 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , шляхом перерахування цієї суми з депозитного рахунку Територіального управління ДСА України в Львівській області (внесені ОСОБА_3 у справі №466/3042/22 згідно квитанції № 1.95870465.1 від 18.02.2025 на суму 175970 (сто сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят) грн.

Визнати за ОСОБА_3 право спільної часткової власності на 1/2 частку гаража, загальною площею 19 кв. м. у АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право спільної часткової власності на 1/2 частку гаража, загальною площею 19 кв. м. у АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 1750 (одна тисяча сімсом п`ятдесят) грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає АДРЕСА_3 .

Суддя Г. Б. Білінська