Справа №443/255/25
Провадження №2/443/332/25
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

27 лютого 2025 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Жидачівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області як орган опіки та піклування про встановлення факту батьківства,

встановив:

Суть справи.

Позовна заява ОСОБА_1 до Жидачівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області як орган опіки та піклування про встановлення факту батьківства надійшла до суду 27.02.2025.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2025 автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Павліва А.І. для цього судового провадження.

Позиція суду.

Суд, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, доходить висновку про відсутність правових підстав для відкриття провадження у справі виходячи з такого.

Нормативно-правові акти, якими керувався суд постановляючи ухвалу.

Приписами частини 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 7 статті 19 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами частини 6 статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду (частина 4 статті 315 ЦПК України).

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За змістом приписів частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначив, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові від 26 червня 2024 року в справі № 522/6673/23 (провадження № 61-6065св24) Верховний Суд дійшов висновку, що під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Аналогічні за змістом висновки щодо встановлення факту викладені в постановах Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19(провадження № 61-1128св20), від 29 червня 2022 року у справі № 205/6338/21 (провадження № 61-19306св21).

Мотиви, з яких суд дійшов висновків.

Суд зазначає, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Однак, у разі наявності спору право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права, встановлення фактів у порядку окремого провадження виключається і такі факт підлягають встановленню саме у порядку позовного провадження.

Суд зауважує, що представником позивача подано до суду позовну заяву про встановлення факту, що має юридичне значення встановлення факту батьківства у порядку позовного провадження мотивуючи це тим, що обставини справи, зокрема дії позивачки спрямовані на отримання пільг та виплат після зникнення безвісти ОСОБА_2 , тому це свідчить про наявність спору про право.

Однак, з аналізу викладених у позовній заяві обставин та доданих до неї матеріалів вбачається відсутність обставин, які б підтверджували наявність спору про право (наявність заперечень, конфлікту, суперечностей, протиборства сторін або наявність певних осіб, які перешкоджають у реалізації суб`єктивного права позивачки), у зв`язку з чим аргументи сторони позивача про наявність у цій справі спору про право, є припущеннями, на якому не може ґрунтуватися судове рішення.

З огляду на викладене, суд доходить переконання про відсутність обставин, які свідчать про наявність у цій справі спору про право, а, відтак, представником позивача помилково подано до суду позовну заяву для розгляду її у порядку позовного провадження, оскільки вимоги, які ставляться у цій позовній заяві перед судом підлягають розгляду саме в порядку окремого провадження.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позовна заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства (у порядку позовного провадження), тому у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 186, 260, 261 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Жидачівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області як орган опіки та піклування про встановлення факту батьківства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя А.І. Павлів