Справа № 367/2427/15-ц
Провадження №2/367/150/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2025 Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

за участі секретаря судових засідань Тараненко О.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпінь в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом АТ "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ "Райффайзен Банк" про припинення поруки,-

в с т а н о в и в:

Представник ПАТ "Райффайзен Банк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи вимоги наступним.

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" є правонаступником акціонерного поштово-пенсійного Банку «Аваль» відповідно до п. 1.3. Статуту, що зареєстрований 06.06.2012 р. Відповідно до Кредитного договору №014/06-11/2652 від «04» грудня 2006 року (далі - кредитний договір) АППБ «Аваль» було надано громадянину ОСОБА_1 (далі текстом - Позичальник, Відповідач-1) кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 48670,00 дол. США строком до «04» жовтня 2026 року із сплатою 15,25% річних, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов?язання в порядку та строки, визначенні договором.

Згідно Додаткової угоди №1 від 20.08.2009 року до кредитного договору, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника, кредитор надав Позичальнику кредитні канікули на період з 15.09.2009 року до 15.09.2010 року включно. Протягом кредитних канікул Позичальник зобов?язався сплатити 42,10% сукупної заборгованості за процентами.

Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог ст. 3.1. Кредитного договору шляхом нарахування коштів на поточний рахунок позичальника (п.3.2.)

Відтак, Відповідач-1 зобов?язався щомісячно повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше «04» жовтня 2026 poкy.

Крім того, Відповідач-1 зобов?язався щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 15,25% річних.

Однак, Відповідачем-1 не виконуються вищезазначені умови, а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, у зв?язку з чим станом на 29.01.2015 р. заборгованість по кредиту становить 45 392,62 дол. США (724 209,11 грн.), з яких прострочена сума боргу складає 744,38 дол. США (11 876,09 грн.).

Але, Відповідачем-1 не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 29.01.2015р. заборгованість по сплаті відсотків становить 4740,70 дол. США (75 634,72 гривень).

Відповідно до п. 9.1. Кредитного договору у випадку порушення Відповідачем-1 графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, Позивач нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Таким чином, станом на 29.01.2015 р. пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків становить 3 348,09 дол. США (53 416,55 гривень).

В забезпечення належного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору було укладено Договір поруки №014/06-11/1205 від 09.10.2006 року (далі - договір поруки), згідно якого ОСОБА_2 (далі Відповідач-2) виступила поручителем Відповідача-1 і взяла на себе зобов?язання перед банком АТ "РБ Аваль" відповідати по зобов`язанням ОСОБА_1 , що виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобов?язань. Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України та умов договору поруки Відповідач-2 несе солідарну відповідальність з Відповідачем-1 перед Позивачем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги АТ "РБ Аваль".

Отже, з укладенням Договору поруки у кредитора виникло право у разі невиконання позичальником своїх зобов?язань за Кредитним договором стягнути з позичальника та поручителя як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, суму основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та пеню.

Невиконання Відповідачем-1 умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів у встановлений кредитним договором термін, надає право Позивачу право вимагати вчинення цих дій у судовому порядку.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, представник позивача просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором №014/06-11/2652 від 04 грудня 2006 року, яка станом на 16.07.2018 визначена у сумі 74 067,67 дол.США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 1 943 033,85 грн, яка складається із: заборгованість за кредитом - 45 392,62 доларів США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 1 190 794,81 грн; прострочена заборгованість за кредитом - 7 092,99 дол.США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 186 072,00 грн; заборгованість за відсотками 28 694,02 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 752 736,68 грн; в тому числі, прострочена заборгованість за відсотками 28 675,05 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 752 239,04 грн. Стягнути з Відповідачів судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 14 572,76 грн.

До суду від представника ОСОБА_1 адвоката Ляхова І.О. надходив відзив на позовну заяву, в якому зазначено про те, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог за вказаним позовом та вважає вимоги безпідставними, а докази, подані позивачем, неналежними, оскільки, відсутність оригіналів документів спростовує виконання кредитного договору зі сторони позивача, бо в матеріалах справи відсутні докази про надання кредиту. Просив відмовити в задоволенні позову.

Крім того, від представника ОСОБА_1 адвоката Ляхова І.О. надходив відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якому зазначено про те, що 03.11.2014 року Позивач звернувся до ОСОБА_1 з вимогою про дострокове погашення кредиту у повному обсязі в строк не більше, ніж 60 календарних днів з дати цієї вимоги зі сплатою 45 392,62 дол.США заборгованість по сумі кредиту та 2 957,95 дол.США заборгованість по процентам. Таким чином, строк добровільного повернення кредиту у повному обсязі закінчився 01.01.2025 року, що як наслідок припинило кредитні правовідносини з 02.01.2015 року. Саме з 02.01.2015 Позивач не має права нараховувати проценти за користування кредитом. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичність платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Зазначає також про те, що як випливає з кредитного договору №014/06-11/2652 від 04.10.2006, умови про сплату процентів до повернення кредиту, відсутні. Просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Представником позивача надавалась відповідь на відзив, в якій вказували про те, що оригінали відповідних документів зберігаються в архіві АТ «Райффайзен банк Аваль», окрім того, примірник оригіналів відповідних договорів наявний і у сторін правовідносин, зокрема кредитний договір у ОСОБА_1 , договір поруки у ОСОБА_3 . Додатково позивачем та Відповідачем-1 було погоджено порядок сплати коштів, що підтверджується копією графіку погашення до кредитного договору та копією графіку до додаткової угоди до кредитного договору. На підтвердження видачі кредитних коштів до суду було надано виписку по рахунку ОСОБА_1 , що у відповідності до законодавства є належним доказом. Вказує про те, що виписки з рахунків клієнта є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня та є підтвердженням виконаних за день операцій. А отже, банківські виписки є належними доказами підтвердження видачі кредиту.

Окрім того, з моменту укладення кредитного договору, ОСОБА_1 жодного разу не повідомляв, про те що не отримував кредитних коштів. Додатково на підтвердження видачі кредитних коштів свідчить копія заяви на видачу готівки. Вказаний правочин не оскаржено з боку божника та не визнавався недійсним.

Так, з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, 20.08.2009 року було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої Позичальнику тимчасово надавались кредитні канікули щодо сплати належних платежів за договором. Тобто, укладаючи додаткову угоду до кредитного договору Відповідач-1 підтверджував наявність зобов?язань за кредитним договором.

Окрім того, у кредитній справі наявні ряд документів, у яких чітко визначена валюта та сума кредиту, та відповідно останні засвідчені власноручно здійсненим підписом позичальника. Зокрема, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором додатково також було укладено договір іпотеки між Позивачем та Відповідачем-1, пунктом 1.2 ОСОБА_1 засвідчив, що зобов?язується «повернути кредит у сумі 48 670,00 дол. США». Таким чином, подальші та узгоджені дії Відповідача-1 щодо укладення додаткових договорів та внесення коштів в іноземній валюті, спрямованих на врегулювання кредитної заборгованості та на часткове виконання умов кредитного договору, свідчать про визнання факту отримання кредитних коштів та наявність відповідних зобов`язань за кредитним договором.

Зазначає про те, що не повинні прийматись до уваги суду доводи представника відповідачів щодо наявності розбіжностей щодо суми кредиту у власне кредитному договорі та розрахунку заборгованості, оскільки, такі розбіжності відсутні, а представником невірно трактуються надані документи. Зокрема, згідно п. 1.1 кредитного договору сума кредиту становить 48 670,00 дол. США, в розрахунку заборговансоті в графі «Сума кредиту» також вказано 48 670,00 дол. США. Графа всього видано містить значення 55 904,99 дол. США, що включає в себе також суму 7 234, 99 дол.США, яка була капіталізована в рамках реструктуризації, що була проведена для клієнта та підтверджується додатковою угодою №1 від 20.08.2009. З урахуванням наведеного, стверджує, що доводи представника відповідачів не відповідають фактичним обставинам справи.

ОСОБА_4 в особі свого представника адвоката Ляхова І.О. звернулась до суду із зустрічним позовом до АТ "Райффайзен Банк" про припинення поруки, який мотивовано наступним.

Між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 014/06-11/2652 від 04 жовтня 2006 року (надалі - Кредитний договір). В забезпечення виконання зобов?язання за Кредитним договором, між ОСОБА_2 (Поручитель) та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (Кредитор) укладено договір поруки (з фізичною особою) № 014//06-11/1205 від 09 жовтня 2006 року (надалі - Договір Поруки), згідно пункту 1.2. якого Сторони договору визначили, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов?язання перед Кредитором відповідати за зобов?язанням Боржника - ОСОБА_1 , які виникають з умов Кредитного договору №014/06-11/2652 від 04 жовтня 2006 року, в повному обсязі цих зобов?язань. Пунктом 2.1. Договору поруки встановлено: Сторони договору визначають, що у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. Згідно пункту 1.2. Кредитного договору, Кредит надається на 240 місяців з 04 жовтня 2006 року по 02 жовтня 2026 року.

Пунктом 1.1. Кредитного договору визначено, що Кредитор на положеннях та умовах цього Договору, надає Позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії (надалі кредит) з лімітом 48670,00 (сорок вісім тисяч шістсот сімдесят) дол.США.

20 серпня 2009 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» укладається Додаткова угода №1 до Кредитного договору.

За додатковою угодою № 1 до Кредитного договору сторони змінюють умови «Пункт 1.2. Станом на дату укладення цієї Додаткової угоди - заборгованість Позичальника за Кредитним договором, строк сплати якої настав, складає 3145,54 долари США (надалі - Заборгованість), в тому числі: 1691,97 дол. США - заборгованість з погашення суми Кредиту та 1453,57 дол. США - заборгованість з погашення процентів (надалі - Заборгованість за процентами). «Пункт 1.3. - на підставі цієї Додаткової угоди з 20 серпня 2009 року фактична заборгованість за сумою Кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв?язку з чим відбувається зміна строку погащення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Позичальнику.».

Додатковою угодою №1 до Кредитного договору, на момент укладення даної Додаткової угоди, а саме 20 серпня 2009 року, сторони Кредитного договору збільшили відповідальність Поручителя на 1453,57 долари США, шляхом віднесення даної суми до суми Кредиту (тіла кредиту). Як наслідок, на відповідні проценти надалі додатково нараховуються проценти.

Надалі, як випливає з Розрахунку заборгованості за Кредитним договором, сума видачі кредиту становить 55904,99 доларів США, що на 7234,99 доларів США більше, ніж сума Кредиту, за яку передбачалась відповідальність поручителя за Кредитним договором.

ОСОБА_2 збільшення розміру платежів та строків погашення не погоджувала та вважає за даних обставин поруку припиненою.

Враховуючи укладання 20 серпня 2009 року Сторонами Кредитного договору Додаткової угоди №1, за якою збільшився обсяг відповідальності ОСОБА_2 без її згоди, тому порука останньої припинилась саме в цю дату: 20 серпня 2009 року.

Просить суд визнати припиненою поруку ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за договором поруки (з фізичною особою) №014//06-11/1205 від 09 жовтня 2006 року, укладеного між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» () та ОСОБА_2 .

Представником ПАТ «Райффайзен банк Аваль» подавався відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначають про те, що згоду на зміну умов кредитування відповідно було надано і фінансовим поручителем ОСОБА_2 , що підтверджується власноручно здійсненим підписом останньої на аркуші 3 додаткової угоди. Відтак, доводи пред`явленого ОСОБА_2 позову про визнання поруки припиненою є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, приписам чинного законодавства. Просять в задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву представник позивача за зустрічним позовом адвокат Ляхов І.О. зазначав наступне.

ОСОБА_2 не схвалювала змін до кредитного договору, які відбулися на підставі додаткової угоди №1 від 20.08.2009 до кредитного договору та про внесення відповідних змін їй відомо не було. Вказує також, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» визначає підставою вимог до поручителя двосторонній письмовий правочин, то у випадку внесення змін до умов договору поруки, сторони повинні укласти додаткову угоду або додатковий договір про внесення змін у тій самій формі, у якій складено сам договір.

Ухвалою суду від 01.10.2021 справу за позовом АТ "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ "Райффайзен Банк" про припинення поруки прийнято до провадження судді Мерзлого Л.В. та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16.08.2022 року у справі № 367/2427/15-ц призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерста юстиції України, що знаходиться за адресою: 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6.

Ухвалою суду від 16.01.2023 провадження по справі відновлено, оскільки, 13.10.2022 на адресу суду надійшло клопотання експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерста юстиції України про надання додаткових матеріалів.

Ухвалою суду від 23.01.2023 витребувано з АТ «Райффайзен Банк Аваль» (код ЄДРОУ 02883096, адреса: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9): оригінал досліджуваного документа - додаткову угоду №1 від 20 серпня 2009 року №014/06-11/2652 від 04 жовтня 2006 року до Кредитного договору №014/06-11/2652 від 04 жовтня 2006 року. Витребувано в ОСОБА_2 : вільні зразки підпису та почерку (зокрема із власним «П.І.Б.») ОСОБА_2 , які можуть міститися в оригіналах різнохарактерних документів з місця роботи чи проживання: довіреностях, договорах, квитанціях, листах, заявах тощо, максимально наближених за часом виконання до досліджуваних документів, зокрема за 2008-2010 рр (не менше ніж на 15 документах); експериментальні зразки підпису ОСОБА_2 , виконаних нею власноручно на аркушах паперу формату A4 (не менше ніж на 6 арк., на чистих та розлінованих відповідно); експериментальні зразки почерку ОСОБА_2 у вигляді рукописних записів « ОСОБА_2 », виконаних нею власноручно на аркушах паперу формату A4 (не менше ніж на 6 арк., на чистих та розлінованих відповідно).

Ухвалою суду від 08.06.2023 року у справі № 367/2427/15-ц повторно призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерста юстиції України, що знаходиться за адресою: 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6.

Ухвалою суду від 04.10.2023 відновлено провадження по справі, оскільки, 31.07.2023 на адресу суду надійшла цивільна справа № 367/2427/15-ц разом з клопотанням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів.

Ухвалою суду від 09.11.2023 року у справі № 367/2427/15-ц призначено судову почеркознавчу експертизу за наявними матеріалами справи, проведення якої доручено експертам Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська незалежна судово-експертна установа», яка знаходиться за адресою: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21.

На вирішення експертизи поставлено питання: Чи належить ОСОБА_2 підпис на аркуші № 3 Додаткової угоди № 1 від 20 серпня 2009 року до Кредитного договору № 014/06-11/2652 від 04 жовтня 2006 року. Чи виконано ОСОБА_2 напис прізвища та ініціалів « ОСОБА_2 » на аркуші № 3 Додаткової угоди № 1 від 20 серпня 2009 року до Кредитного договору № 014/06-11/2652 від 04 жовтня 2006 року над друкованим текстом «П.І.Б.» з правої сторони аркуша.

Ухвалою суду від 29.12.2023 відновлено провадження по справі, оскільки, до суду надійшов висновок екпертизи, підготовлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська незалежна судово-експертна установа».

Ухвалою суду від 09.07.2024 по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 16.10.2024 відмовлено в задоволені заяви представника АТ "Райффайзен Банк" - адвоката Собчука О.В. про заміну сторони її правонаступником по справі № 367/2427/15-ц за позовом АТ "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ "Райффайзен Банк" про припинення поруки.

Ухвалою суду від 28.01.2025 відмовлено в задоволені заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» про залучення правонаступника позивача у справі за позовом АТ "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ "Райффайзен Банк" про припинення поруки.

В судове засідання представник АТ "Райффайзен Банк" не з`явився, про розгляд справи повідомлені належним чином. До суду направили заяву про розгляд справи у їх відсутність.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не з`явились, про розгляд справи повідомлені. До суду представник відповідачів адвокат Ляхов І.О. подав заяву, за змістом якої зазначає про те, що в останньому судовому засіданні представник Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» підтвердив про відсутність у них прав кредитора за спірним Кредитним договором № 014/06-11/2652 від 04.10.2006р. та відсутність зобов`язань ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством «Райффайзен Банк». Щодо позиції Відповідачів, то до суду було подано письмові пояснення з викладом своїх заперечень. Враховуючи, що позивач не має до відповідачів матеріальних вимог, які ним було заявлено в даній справі, то у задоволені первісного позову просить відмовити у повному об`ємі. Розгляд у судовому засіданні 24 лютого 2025 року у справі № 367/2427/15-ц провести за відсутністю відповідачів та їх представника. Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити в повному об`ємі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, позивач у позовній заяві посилався на те, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником АППБ «Аваль». Вказане підтверджується копією витягу зі статуту, погодженим Національним банком України 25.05.2012року, державну реєстрацію проведено 06.06.2012року.

Позивач як на підставу своїх вимог посилався на те, що 04.10.2006 року між АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 014/06-11/2652, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 48 670,00 дол. США під 15,25 % річних. Відповідно до п.п. 1.2 п. 1 Договору, кредит надано на 240 місяців з 04.10.2006 року по 02.10.2026 року.

Крім того, зазначали про те, що відповідно до укладеного Договору поруки від 09.10.2006 року № 014/06-11/1205 ОСОБА_2 є поручителем.

Вказували про те, що Позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме надав кредитні кошти у порядку та на умовах, зазначених в договорі. Однак, Відповідачем, в порушення своїх зобов`язань, не повернуто надані кошти у порядку, встановленому кредитним договором. Заборгованість відповідно до розрахунку складає 853 260,38 грн, в подальшому Позивач уточнював суму боргу.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, якими суд керувався при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 статті 205 ЦК України, визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вищезазначених кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до принципу свободи договору, закріпленого в ст. 6 та ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ст. 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов?язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов?язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов?язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, згідно матеріалів справи, Позивачем подано до суду вимогу про сплату грошових коштів на підставі копій Кредитного договору та Договору поруки, які визначено як «Електронний архів Райффайзен Банк Аваль», які не є оригіналами.

Відповідно до пункту 1.3. Кредитного договору № 014/06-11/2652 від 04.10.2006р. та пункту 1.4. та 2 Додаткової угоди № 1 від 20 серпня 2009 року до Кредитного договору визначено, що невід`ємною частиною договору є Графік погашення Кредиту, який викладається у Додатку до Кредитного договору.

В матеріалах справи відсутні Графіки погашення Кредиту, за якими можна визначити строки виникнення зобов`язання та початок прострочення належного виконання Кредитного договору, який визначається за домовленістю сторін і ґрунтується на домовленості, укладеній у письмовій формі.

Пунктом 1.1. Кредитного договору визначено, що Кредитор на положеннях та умовах цього Договору, надає Позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії (надалі кредит) з лімітом 48670,00 (сорок вісім тисяч шістсот сімдесят) доларів США.

Згідно пункту 4.1. Кредитного договору, Кредитор зобов`язаний, на умовах цього договору відкрити Позичальнику позичковий рахунок № НОМЕР_2 та надати Позичальнику кредитні кошти за умови надання Позичальником забезпечення повернення кредиту відповідно до пункту 3.5 даного Договору.

Видача готівки іноземної валюти здійснюється за такими видатковими документами: за заявою на видачу готівки - юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, а також підприємцям з їх поточних рахунків на цілі, передбачені нормативноправовими актами: фізичним особам з їх поточних, вкладних (депозитних) рахунків та переказу без відкриття рахунку, а також за операціями з відшкодування банкнот іноземної валюти, прийнятих на інкасо; за видатковим касовим ордером - працівникам банку за внутрішньобанківськими операціями; за документами на отримання переказу в готівковій формі, установленими відповідною платіжною системою, - фізичним особам.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 29 травня 2019 року у справі №539/1582/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за кредитним договором дійшов висновку, що єдиним допустимим доказом отримання готівкової іноземної валюти позичальником та факт виконання умов кредитного договору є касовий документ заява про видачу готівки.

У Постанові від 06 травня 2020 року у справі № 372/223/17 Верховний Суд вказав, що «факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки тощо».

Однак, позивачем не надано належних доказів на підтвердження викладених обставин у позові (оригіналу заяви та належних виписок банку, в якому відкритий рахунок).

Частиною другою ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не перебачено, цим Кодексом. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про Національний Банк України» та частини першої, другої ст. 68 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Національний Банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідає вимогам законів України та міжнародним правилам фінансової звітності. Організований банками бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне підтвердження всіх банківських операцій та надання користувачу достовірної інформації про стан активів і зобов`язань.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено отримання позичальником грошових коштів в іноземній валюті (доларах США) з позичкового рахунку № НОМЕР_2 . Також в матеріалах справи відсутній письмовий договір на відкриття ОСОБА_1 в АППБ «Аваль» позичкового рахунку.

Підсумовуючи викладене, в порушення вищезазначених нормативних актів, позивачем не забезпечено належного обліку банківських операцій та первинних документів, що як наслідок, унеможливило встановити судом розмір заборгованості по кредитному договору № 014/06-11/2652 від 04.10.2006 року, а також відсотків та пені.

Крім того, суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість і відповідність нарахованої заборгованості за договором кредиту № 014/06-11/2652 від 04.12.2006 на час звернення до суду, її розмір та складові частини, а отже, беручи до уваги в сукупності все вище зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, є не доведеними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Також суд звертає увагу на таке.

Ухвалою суду від 16.10.2024 було встановлено наступне.

Як на підставу для заміни АТ "Райффайзен Банк" на його правонаступника АТ «Оксі Банк», представник заявника посилався на укладений 18.07.2024 між АТ "Райффайзен Банк" та АТ «Оксі Банк» Договір відступлення права вимоги №114/2-71, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги, в тому числі, за кредитним договором №014/06-11/2652 від 04.10.2006, укладеним між АППБ «Аваль» (правонаступником якого є АТ "Райффайзен Банк") та ОСОБА_1 і за Договором поруки №014/06-11/1205 від 09.10.2006, укладеним між АППБ «Аваль» (правонаступником якого є АТ "Райффайзен Банк") та ОСОБА_2 .

На підтвердження зазначеного представником АТ "Райффайзен Банк" надано Договір відступлення права вимоги №114/2-71 від 18.07.2024, попередній реєстр боржників, в якому відсутні відомості щодо загальної кількості кредитів, форму реєстрів боржників без зазначення будь яких відомостей, в тому числі, дати відступлення права вимоги, форму повідомлення боржника про відступлення права вимоги без відомостей щодо дати повідомлення та будь яких реквізитів нового кредитора, форму повідомлення поручителя про відступлення права вимоги без відомостей щодо дати повідомлення та будь яких реквізитів нового кредитора, акт приймання передачі документації за договором відступлення права вимоги без будь яких реквізитів, а саме номера та дати складання, перелік договорів поруки, що укладені в простій письмовій формі без переліку таких договорів, перелік договорів іпотеки без переліку таких договорів, договір про відступлення прав за договорами іпотеки без будь яких реквізитів.

Враховуючи викладене, жодних належних та допустимих доказів представником АТ "Райффайзен Банк" на підтвердження своїх вимог до суду не було надано.

АТ «Оксі Банк» мало звернутися до суду із заявою про заміну позивача правонаступником, тобто ним, або ж погодитись на таку заміну та вступ у процес.

Разом з тим, оскільки, АТ «Оксі Банк» не було подано відповідних клопотань, суд не знайшов підстав для заміни сторони позивача АТ "Райффайзен Банк" його правонаступником АТ «Оксі Банк», адже така заміна могла б суперечити інтересам останнього.

Ухвала суду від 16.10.2024 не оскаржувалась та набрала законної сили.

Ухвала суду від 28.01.2025, якою в задоволені заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» про залучення правонаступника позивача у справі за позовом АТ "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ "Райффайзен Банк" про припинення поруки, було відмовлено, також не оскаржувалась та набрала законної сили.

Судом було зазначено про те, що питання щодо заміни позивача його правонаступником АТ «Оксі Банк» вирішувалось та в задоволенні заяви було відмовлено за необґрунтованістю та недоведеністю, а отже, відповідно, підстав для залучення правонаступника позивача - ТОВ «Цикл фінанс» немає.

Ухвала суду від 28.01.2025 не оскаржувалась та набрала законної сили.

Так, у заяві про заміну сторони її правонаступником від 02.09.2024, в задоволенні якої судом було відмовлено, представник Позивача посилався на те, що АТ «Райффайзен Банк» втратило статус кредитора по відношенню до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки, АТ «Райффайзен Банк» вибув із правовідносин за договором кредиту до договором поруки. Проте, як вбачається з наведеного вище, Банком не доведено належними доказами факту реального набуття права вимоги за спірним кредитним договором та договором поруки АТ «Оксі Банк».

Таким чином, суд враховує, що позивач по справі фактично на час постановлення рішення не є стягувачем, тобто особою, яка має право вимагати від відповідачів у випадку не виконання ними своїх зобов`язань сплати заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, правонаступники позивача в даних правовідносинах не встановлені.

За сукупністю зазначених обставин та їх оцінки судом, в задоволенні первісного позову слід відмовити.

При вирішенні зустрічного позову, судом зроблено наступні висновки.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відтак, порука є додатковим (акцесорним) способом забезпечення виконання зобов`язань, тому має юридичне значення доти, поки не припинене основне зобов`язання.

Згідно матеріалів справи, в забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором, між ОСОБА_2 (Поручитель) та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (Кредитор) укладено договір поруки (з фізичною особою) № 014//06- 11/1205 від 09 жовтня 2006 року, відповідно до пункту 1.2. якого визначено, що Сторони договору встановлюють, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед Кредитором відповідати за зобов`язанням Боржника - ОСОБА_1 , які виникають з умов Кредитного договору № 014/06-11/2652 від 04 жовтня 2006р в повному обсязі цих зобов`язань.

Згідно з пунктом 2.1. Договору поруки: Сторони договору визначають, що у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, встановлено, що Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Посилання позивача на те, що ОСОБА_2 погодила умови збільшення обсягу відповідальності, зазначеного в укладеній 20 серпня 2009 року Додатковій угоди № 1 до Кредитного договору, спростовуються висновком експерта, яким встановлено, що підпис від імені ОСОБА_2 у рядку «підпис» у лівій верхній частині третьої сторінки Додаткової угоди № 1 від 20 серпня 2009 року до Кредитного договору № 014/06-11/2652 від 04 жовтня 2006 року, виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_2 ; рукописний запис « ОСОБА_2 » у рядку «П.І.Б.» у правій верхній частині третьої сторінки Додаткової угоди № 1 від 20 серпня 2009 року до Кредитного договору № 014/06-11/2652 від 04 жовтня 2006 року, виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою.

20 листопада 2024 року позивачем по справі АТ "Райффайзен Банк" до суду подано Додаткові пояснення відносно заявлених ОСОБА_2 вимог за її зустрічним позовом про припинення поруки. У своїх додаткових поясненнях позивач не заперечує про існування обставин, які виключають підписання ОСОБА_2 20 серпня 2009 року Додаткової угоди № 1 до Кредитного договору № 014/06-11/2652 від 04 жовтня 2006 року. Позивач зазначає про часткову відповідальність ОСОБА_2 за Кредитним договором, посилаючись на редакцію ч. 1 ст. 559 ЦК України від 03 липня 2018 року згідно Закону України № 2478-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування».

Так, спірний Кредитний договір було підписано укладено 20 серпня 2009 року, після чого, саме 20 серпня 2009 року було збільшено відповідальність ОСОБА_2 за Кредитним договором, без її згоди. Тому, саме 20 серпня 2009 року порука ОСОБА_2 за договором поруки (з фізичною особою) № 014//06-11/1205 від 09 жовтня 2006 року припинилась. Станом на 20 серпня 2009 року діяла ч. 1 ст. 559 ЦК України в наступній редакції: порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Статтею 58 Конституції України гарантовано, що закони та інші нормативноправові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦК України визначено, що акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Таким чином, посилання позивача на застосування у даній ситуації до спірних правовідносин з поруки норм матеріального права, які вступили в законну силу у 2018 році, є необґрунтованими та такими, які суперечать конституційним гарантіям та нормам матеріального права.

Оскільки, договір поруки від 09.10.2006 року № 014/06-11/1205 є чинним, в судовому порядку не визнавався недійсним, визнання поруки припиненою за договором поруки, укладеним між АТ «РБ Аваль» та ОСОБА_2 , буде належним способом захисту прав позивача.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року справа № 604/156/14-ц, провадження № 14-644цс18, постанові Верховного Суду від 16.09.2019 року справа № 201/8164/16-ц, провадження № 61-28479св18.

Враховуючи викладене, вимоги зустрічного позову є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно рахунку №15/12-5 від 15.12.2023 та платіжної інструкції від 18.12.2023 оплата за проведення почеркознавчої експертизи у справі становить 20000,00 грн.

На підставі отриманих доказів, суд вважає за можливе при задоволенні зустрічного позову стягнути з АТ "Райффайзен Банк" на користь ОСОБА_2 витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 20000,00 грн та судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі ст. ст. 133, 141, 526,530, 549, 553, 554, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,12,81,263-268 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову АТ "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до АТ "Райффайзен Банк" про припинення поруки , - задовольнити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за договором поруки (з фізичною особою) № 014//06-11/1205 від 09 жовтня 2006 року, укладеного між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» () та ОСОБА_2 .

Стягнути з АТ "Райффайзен Банк" () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 20000,00 грн та судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Л.В. Мерзлий