Провадження №2/524/2581/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:

головуючого судді Алексашиної Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Антибури І.О.,

представника позивачки адвоката Шапошника Р.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина.

У позові вказала, що 07 липня 2007 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сімейні відносини між подружжям припинилися і з березня 2022 року вони проживають окремо. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні.

Згідно рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 29.05.2008 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі частини від усіх видів заробітку ОСОБА_2 .

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 27.03.2009 року розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дочки зменшено до 1/6 частини від усіх видів його заробітку та доходів. Відділом ДВС виконавчий документ про стягнення аліментів повернуто стягувачу.

Позивачка зазначає, що відповідач не має на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб, має задовільний стан здоров`я, є працездатним, працює та отримує стабільний дохід.

Позивачка прохає суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_2 23.01.2025 року направив відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог у заявленому розмірі. Заперечення аргументує тим, що він вже сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/6 частини своїх доходів. Оскільки законодавчо визначений розмір аліментів на утримання двох дітей становить 1/3 частину, відповідач вважає, що на утримання неповнолітнього сина також слід стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини від його доходів. Крім того, відповідач заперечив проти стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн. З огляду на незначний ступінь складності справи вважає обґрунтованими витрати на правничу допомогу в сумі 1000 грн.

Представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримав, прохає їх задовольнити. Щодо визначення суми витрат на правничу допомогу покладається на розсуд суду.

Відповідач та його представник адвокат Дашко М.В. в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача направив до суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У відповідності з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , та відповідач, ОСОБА_2 , мають двох спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. /а.с.13, 17/

Діти проживають з позивачкою.

Відповідно до рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 27 березня 2009 року про зменшення розміру аліментів з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини його щомісячного заробітку. /а.с.14-15/

Аліменти на утримання сина ОСОБА_6 не стягуються.

Відповідно до наданої відповідачем довідки про нараховану йому заробітну плату, розмір його доходу за період з липня 2024 року до грудня 2024 року склав 32000 грн. /а.с.42/

З наданої виписки руху коштів по банківській карті відповідача убачається, що він періодично (в середньому приблизно раз на місяць) здійснює перекази коштів 1015 грн. /а.с.44-58/ Втім, отримувач таких платежів та їх призначення невідомі.

Представник позивачки зазначив, що в примусовому порядку аліменти з відповідача на утримання доньки та сина не стягуються. Йому відомо, що періодично відповідач надає в добровільному порядку допомогу на утримання дочки ОСОБА_5 . Однак, призначення платежів наведених у виписці по рахунку відповідача представник позивачки пояснити не зміг.

Матеріальна допомога на утримання сина ОСОБА_6 відповідачем не надається.

Згідно наданої позивачкою медичної документації, зокрема, консультативних висновків дитячого лікаря-офтальмолога Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ» МОЗ України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має діагноз: міопія високого ступеня правого ока, середнього ступеня лівого ока; анізометропія та анізейконія; розбіжна співдружна косоокість; амбліопія внаслідок аноксії; астигматизм міопічний обох очей.

Лікарем рекомендовано використовувати м`які контактні лінзи постійно, пройти курс апаратного лікування, приймати вітаміни, проходити регулярний огляд.

Позивачкою також надано низку товарних чеків на підтвердження придбання контактних лінз. З товарних чеків убачається, що придбання лінз відбувається з періодичністю приблизно раз на місяць. Вартість лінз коливається від 2520 грн. до 4632 грн.

Отже, малолітній ОСОБА_7 потребує матеріальної підтримки з боку батька, особливо враховуючи потреби дитини обумовлені станом її здоров`я.

Суд відхиляє заперечення відповідача проти приєднання вказаних доказів до матеріалів справи. Відповідач посилається на те, що вказані докази подані з порушенням строку встановленого ст.83 ЦПК України.

Позивачка зазначила, що докази (консультативні висновки спеціаліста, заключення, довідка лікаря-офтальмолога) не могли бути подані у встановлений строк, оскільки з`явилися пізніше.

Також суд враховує, що до висловлення заперечень щодо позову відповідачем неможливо було передбачити необхідність доручення відповідних доказів на підтвердження стану здоров`я дитини та витрат обумовлених ним.

Також, суд відхиляє посилання відповідача на те, що аліменти на двох дітей підлягають стягненню у єдиній частці - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів.

Дійсно, згідно ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

При цьому, частина 5 вказаної статті встановлює розміри аліментів в частці заробітку платника аліментів в разі їх стягнення в порядку наказного провадження. На вимоги заявлені в позовному провадженні вказане положення не поширюється.

Разом з тим, відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, в будь-якому випадку під час визначення розміру аліментів суд має зважати, зокрема, на стан здоров`я дитини. Ігнорування вказаної обставини, що має істотне значення, не забезпечить визначення аліментів у необхідному та достатньому розмірі для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому, суд зважає на те, що в разі стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, сукупний розмір аліментів на двох дітей становитиме 5/12 (з розрахунку 1/6 + 1/4 = 5/12), що не перевищить половини заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи викладене, зважаючи на рівність не лише прав, а й обов`язку батьків утримувати неповнолітніх дітей, судвважає, що позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини доходу батька підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до положення п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно частини 6 вказаної статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Що стосується розміру витрат на професійну правничу допомогу, які заявлені позивачкою в сумі 5000 гривень /а.с.18/, суд відхиляє твердження відповідача щодо їх необґрунтованості через незначну складність справи. У цій справі двічі проводились судові засідання, відповідачем надано відзив на позовну заяву та заперечення, а представником позивача надані додаткові докази на спростування доводів відповідача та підтвердження обґрунтованості позовних вимог у заявленому розмірі. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу відповідає складності справи. Крім того, суд звертає увагу на те, що представник відповідача, вказуючи на неспівмірність заявленої позивачкою суми витрат на правничу допомогу, додав до відзиву на позовну заяву розрахунок власної суми гонорару за надання професійної правничої допомоги, згідно якого свої послуги оцінив у 5000 гривень, що на думку суду також вказує на обґрунтованість заявленої позивачкою суми витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.180-184 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Алексашина Н.С.