№ 2-о/183/97/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 рокуНовомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судових засідань Аніськової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перша Новомосковська (Самарівська) державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин,-

в с т а н о в и в:

10 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин, а саме що він є рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що він та ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 при народженні) є родичами 1 ступеню родинного зв`язку та остання доводиться йому матір`ю.

Після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи бажання вступити у спадщину за законом, зіткнувся з необхідністю встановлення факту родинних відносин із померлою матір`ю. Це обумовлено складністю ідентифікації особи матері через її численні укладання шлюбу та зміну прізвищ. Встановлення факту родинних відносин, як матері та сина, необхідно позивачу для звільнення від оподаткування під час оформлення спадщини.

Матір позивача - ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 31 березня 1962 року.

Згідно з даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, 09 жовтня 1963 року було створено відповідний акт, що ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_5 , який є батьком позивача.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.02.1989 року, виданого на ім`я позивача, у графі «Мати» вказано ОСОБА_2 .

Згідно з даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу, 28 березня 1968 року було створено відповідний акт та матір повернулася до дівочого прізвища « ОСОБА_2 ».

23 березня 1966 року ОСОБА_2 уклала шлюб з громадянином ОСОБА_9 , внаслідок чого відбулася зміна прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 13 березня 1966 року. Від даного шлюбу народилося шестеро дітей.

Надалі ОСОБА_2 розірвала шлюб із ОСОБА_9 та вступила в шлюб з ОСОБА_12 , однак позивач не може надати оригінали відповідних документів.

31 січня 2006 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 було розірвано, про що внесено відповідний запис № 8 від 31 січня 2006 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 25 травня 2006 року.

Вже 30 червня 2006 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_15 , про що зроблено відповідний актовий запис № 12 від 30 червня 2006 року (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 від 30 червня 2006 року).

Відповідно до цього, у свідоцтві про смерть матері вказано останнє її прізвище « ОСОБА_2 ».

Постановленою суддею ухвалою від 16 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

Постановленою суддею ухвалою від 04 лютого 2025 року витребувано докази у справі у виді спадкової справи. Докази отримані судом 11 лютого 2025 року.

У судовому засіданні заявник заяву підтримав. В подальшому подав клопотання про підтримання заяви та розгляд справи у його відсутність.

Представник Першої Самарівської (Новомосковської) державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Островерхова О.А. до суду не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд висновує про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на такі обставини.

Суду надано копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 31 березня 1962 року ОСОБА_2 , у відповідності до якого остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

Згідно з даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, 09 жовтня 1963 року було складено актовий запис № 22 про те, що ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_5 , який є батьком позивача (а.с. 14-15).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.02.1989 року, виданого на ім`я заявника, у графі «Мати» вказано ОСОБА_2 (а.с. 8).

Згідно з даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу, 28 березня 1968 року було складено актовий запис № 64, матір заявника повернулася до дівочого прізвища « ОСОБА_2 » (а.с. 16-17).

23 березня 1966 року ОСОБА_2 уклала шлюб з громадянином ОСОБА_9 , внаслідок чого відбулася зміна прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 13 березня 1966 року (а.с. 12).

Надалі, ОСОБА_2 розірвала шлюб із ОСОБА_9 та вступила в шлюб з ОСОБА_12 , однак позивач не може надати оригінали відповідних документів.

31 січня 2006 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 було розірвано, про що внесено відповідний запис № 8 від 31 січня 2006 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 25 травня 2006 року (а.с.13).

Вже 30 червня 2006 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_15 , про що зроблено відповідний актовий запис № 12 від 30 червня 2006 року (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 від 30 червня 2006 року) (а.с.11).

З відповіді Першої Самарівської (Новомосковської) державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу суду вбачається, що спадкова справа після ОСОБА_2 не заводилася (а.с.25-30).

З копії спадкової справи № 208/2024 після смерті ОСОБА_2 убачається, що: 10 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 (а.с. 27); 10 жовтня 2024 року нотаріусом заведено спадкову справу (а.с. 29-30); встановлено факт укладання спадкодавцем заповіту на все належне їй майно, посвідченого 12 грудня 2018 року на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 33).

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 07 листопада 2024 року державним нотаріусом Першої Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Островерховою О.А., спадкоємцем зазначеного майна в заповіті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 . Спадкове майно складається з земельної ділянки 4,3948 га., яке розташоване: Дніпропетровська область, Апостолівський район, Вільненська сільська рада (а.с. 36).

Згідно листа Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, ОСОБА_2 по день смерті була зареєстрована разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.31).

Вирішуючи заяву, суд ураховує таке.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

На підставі п. 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення, а саме справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявниці для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Верховний Суд України в листі від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).

Так, судом установлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, щодо якої заявником подано заяву про прийняття спадщини за законом. Встановлено також і те, що ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_19 був зареєстрованим та проживав з матір`ю за однією адресою, що свідчить про наявність відносин, пов`язаних зі спадкуванням (фактом прийняття спадщини за заповітом).

Встановлення факту родинних відносин, як матері та сина, необхідно позивачу для звільнення від оподаткування під час оформлення спадщини.

За ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

На підставі досліджених доказів у їх сукупності, з урахуванням пояснень заявника (які є логічними та послідовними, не містять протиріч), суд приходить до переконання про наявність родинних відносин між особами, для встановлення якого заявник звернувся до суду, а саме, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для належного оформлення спадщини, як спадкоємцю першого ступеня споріднення. Встановлення факту родинних відносин породить для заявниці певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин, з огляду на особливості доказування, не існує.

Суд звертає увагу, що встановлення юридичного факту, а саме родинних відносин між померлою та заявником буде лише підтвердженням факту того, що вони є родичами певного ступеня споріднення, тобто існування відповідного юридичного факту, що передбачено у Главі 6 Розділу IV ЦПК України, як спеціальний процесуальний інструмент для захисту відповідних прав заявника.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 листопада 2021 року у справі № 691/1237/20. Доказів, які б спростовували юридичний факт, який просить установити заявник, суду не надано і такі не встановлено.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, вивчивши надані суду докази в обґрунтування заявлених вимог, повно та всебічно дослідивши надані заявником документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, заявлені заявником, заслухавши свідків, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268, 315 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перша Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_7 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

заінтересована особа - Перша Новомосковська (Самарівська) державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, Самарівський район, м. Самар, вул. Гетьманська, буд.22

Суддя Сорока О.В.