ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м.Суми

Справа №585/1516/24

Номер провадження 22-ц/816/293/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

учасники справи:

позивач Роменський центр комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю імені Наталії Осауленко,

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа Роменська міська рада Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Роменського центру комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю імені Наталії Осауленко

на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 травня 2024 року про закриття провадження у справі у складі судді Цвєлодуб Г.О., постановлену у м.Ромни,

в с т а н о в и в:

01 квітня 2024 року Роменський центр комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю імені Наталії Осауленко звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Роменська міська рада Сумської області про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 травня 2024 року закрите провадження у цивільній справі за позовом Роменського центру комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю імені Наталії Осауленко до ОСОБА_1 , третя особа: Роменська міська рада Сумської області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника.

Роз`яснено Роменському центру комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю імені ОСОБА_2 про те, що оскільки позов пред`явлено до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок незаконного рішення, яке ним прийнято як посадовою особою органу місцевого самоврядування, то такий позов підлягає розгляду у порядку Кодексу адміністративного судочинства України Сумським окружним адміністративним судом.

Повернуто Роменському центру комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю імені Наталії Осауленко сплачений згідно платіжної інструкції № 430 (внутрішній номер 337392187) від 31 березня 2024 року, судовий збір у сумі 3028 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі Роменський центр комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю імені Наталії Осауленко, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції при закритті провадження у справі, посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду, помилково дійшов висновку, що цей спір підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питанням реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, її відповідальність за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, оскільки у наведених судом судових рішеннях та справі, яка розглядалася спірні правовідносини не подібні.

Зокрема, у цій справі предметом позову є відшкодування шкоди в порядку регресу без необхідності надання оцінки та встановлення неправомірності дій посадової особи (відповідача), відповідними діями якої така шкода завдана, оскільки неправомірність дій відповідача встановлена судовим рішенням про незаконність звільнення ОСОБА_3 та додаткового правового аналізу не потребує.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалися.

Учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явилися. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний позов не підлягає розгляду у порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством з огляду на його правосуб`єктність.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У ч. 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Натомість публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 КАС України).

Тому загальними критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути і пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч.5 ст.21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Позов до міського голови Стогнія О.А. пред`явлений у зв`язку з тим, що на підставі постанови Сумського апеляційного суду від 28 березня 2023 року у справі № 585/1032/22 ОСОБА_3 відшкодовано середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 96059,08 грн за її незаконне звільнення ОСОБА_1 . Право на стягнення шкоди з службової особи, винної в незаконному звільненні ОСОБА_3 із займаної посади закріплено у ст.ст. 134 та 237 КЗпП України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №200/22363/16-а (касаційне провадження № 11-720апп18) викладений правовий висновок про те, що відшкодування шкоди у порядку регресу відбувається в порядку, передбаченому цивільним законодавством України, тобто за правилами цивільного судочинства, що унеможливлює звернення з таким позовом до адміністративного суду.

Суд першої інстанції при закритті провадження у справі, посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду, помилково вважав, що цей спір підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питанням реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, її відповідальність за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків. У наведених судом судових рішеннях та справі, яка розглядалася спірні правовідносини не є релевантними.

Зокрема, у цій справі предметом позову є відшкодування шкоди в порядку регресу без необхідності надання оцінки та встановлення неправомірності дій посадової особи (відповідача), відповідними діями якої така шкода завдана, оскільки неправомірність дій відповідача вже встановлена судовим рішенням про незаконність звільнення ОСОБА_3 та додаткового правового аналізу не потребує.

З огляду на викладене, суд дійшов помилкового висновку про те що цей спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, не врахувавши при цьому висновок про застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 200/22363/16-а (касаційне провадження № 11-720апп18).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Питання про відшкодування судових витрат за апеляційний перегляд ухвали підлягає вирішенню судом першої інстанції по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367-369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 379, ст. ст. 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Роменського центру комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю імені Наталії Осауленко задовольнити.

Скасувати ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 травня 2024 року про закриття провадження у справі, а справу направити для продовження розгляду до Роменського міськрайонного суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов