г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/60/24
Номер провадження 2/213/207/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренка О.М.,

секретар судового засідання Близнюк Є.О.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача.

09.08.2024 до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вказана цивільна справа, яка за підсудністю перебувала в провадженні Широківського районного суду Дніпропетровської області та була передана на підставі ч. 4 ст. 31 ЦПК України, відповідно до Розпорядження в.о. голови суду Ольги Шевченко.

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів в розмірі 155082,70 грн, судові витрати покласти на відповідача.

Позов обґрунтовано обставинами:

17.03.2021 Широківським районним судом Дніпропетровської області стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини доходів боржника.

18.06.2021 було відкрито виконавче провадження № 65851978, яке на даний час перебуває на виконанні в Соборному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпро.

Станом на 02.01.2024 заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 164 169,70 грн. Відповідач довгий час переховувався від державного виконавця, його було оголошено у розшук Широківським районним судом Дніпропетровської області на підставі ухвали від 06.09.2022.

Правоохоронні органи встановили місце перебування відповідача у березні 2023, місцем проживання відповідач зазначив АДРЕСА_1 . Обіцяв сплатити аліменти, писав гарантійні листи, однак виплат немає досі.

Позиція відповідача

Ні за час перебування справи в провадженні Широківського районного суду Дніпропетровської області, ні після прийняття Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області справи до свого провадження, від відповідача не надходило ні відзиву, ні заперечень на позовну заяву.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

23.01.2024 представник позивач звернулась до Широківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою.

26.02.2024 ухвалою судді провадження у справі було відкрито, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

30.07.2024 на підставі розпорядження № 1239 в.о. голови Широківського районного суду Дніпропетровської області, справу передано у провадження Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

14.08.2024 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

28.11.2024 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Зміст позовних вимог полягає у захисті прав дітей на утримання від батька відповідача по справі.

Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 15,16).

17.03.2021 Широківський районний суд Дніпропетровської області видав судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 24.02.2021 до осягнення дітьми повноліття (а.с. 23-24).

На підставі заяви позивача про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів, 18.06.2021 Широківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було відкрито виконавче провадження за № 65851978 (а.с. 25,26).

27.07.2023 винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за місцем фактичного проживання боржника (а.с. 31).

Державним виконавцем проведено обрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 02.01.2024, яка складає 164 169, 70 грн (а.с. 9-10).

З лютого 2021 по грудень 2023 боржником сплачено/стягнуто виконавцем 9087,00 грн (а.с. 9-10).

Відповідно до проведеного позивачем розрахунку, за період з травня 2021 по грудень 2023 розмір пені складає 817 652,63 грн.

Розрахунок пені проведено за формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%, тобто пеня обрахована за кожним простроченим місячним (періодичним) платежем (а.с. 7-8).

В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання.

Представник позивача надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач про дату та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України. Судові повістки та копія ухвали про прийняття справи до провадження від 14.08.2024 направлялись судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача, але були повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 75, 77, 94). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, правом надання відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило.

За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Абзацом першим частини першої статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина друга статті 196 СК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

V. Висновки суду.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.ч. 1,2,8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Виходячи зі встановлених доказів, фактичних обставин справи та вищевказаних норм матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність наявності у відповідача заборгованості зі сплати аліментів, яка розрахована державним виконавцем станом на 02.01.2024 з урахуванням платежів, які було сплачено/стягнуто.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Водночас суд враховує, що відповідач не скористався своїм правом довести відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Враховуючи, що загальна сума неустойки (пені) значно перевищує розмір заборгованості, суд застосовує імперативну норму Сімейного кодексу України, яка забороняє стягувати пеню у розмірі більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, підлягає стягненню сума заборгованості за період з травня 2021 по грудень 2023 включно), а саме у розмірі 155082,70 грн.

Системно проаналізувавши приписи чинного законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись статтями 155, 180, 196 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10-13, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів в розмірі 155082 (сто п`ятдесят п`ять тисяч вісімдесят дві) гривні 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено та підписано 27 лютого 2025 року без проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Нестеренко