Провадження № 2-з/466/28/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

26 лютого 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Костюк В. С.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Львівського нотаріального округу Клімова Анастасія Вікторівна про визнання угоди недійсною,-

в с т а н о в и в:

25 лютого 2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову. Просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та інше майно, що належить відповідачам на праві власності.

В обґрунтування заяви покликається на те, що ним подано позовну заяву про визнання угоди недійсною, а саме визнання недійсним договір дарування квартири. На виконання Постанови Львівського апеляційного суду від 14 березня 2024 року у справі №466/5072/21 та виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова виданого 16.04.2024 у цій справі Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Львові відкрито виконавче провадження ВП 74780729, постанова від 18.04.2024 року, і винесено постанову про арешт майна боржника від 18.04.2024. Відповідно до відомостей з реєстру речових прав за ОСОБА_2 було зареєстровано речові права на житлову квартиру площею 117,5 кв.м. з трьох кімнат і кухні за адресою АДРЕСА_2 . Однак відповідно до актуальної інформації про речове право з цього реєстру 26.03.2024 відповідач подарував цю квартиру своїй дочці ОСОБА_3 , договір дарування № 297, укладений 26.03.2024 був оформлений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Клімовою Анастасією Вікторівною. Цей правочин є фраудаторним відповідно до висновків, викладених Верховним Судом у постановах від 17 липня 2019 року у справі №299/396/17 та від 24 липня 2019 року у справі №405/1820/17, у яких зазначено, що будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитись під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину.

Заявник зазначає, що на даний момент квартира АДРЕСА_1 , належить відповідачам. Вважає, що він має підстави побоюватись, що відповідачі можуть розпорядитися даною квартирою, та іншим майном, що знаходиться на праві власності та відчужити його на користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Суд, дослідивши та перевіривши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення у зв`язку із наступним.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Як вбачається із роз`яснень, даних в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, про визнання угоди недійсною, а саме визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 від 26.03.2024 укладеного між відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Клімовою А. В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06 січня 2025 року провадження по справі відкрито.

Враховуючи суть та характер вимог, обґрунтування, що викладені в заяві про забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, слід вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та інше майно, що належить відповідачам на праві власності із забороною їх відчуження будь-яким способом.

Невжиття таких заходів на думку суду в подальшому може істотно ускладнити виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та інше майно, що належить відповідачам на праві власності із забороною їх відчуження будь-яким способом.

Стягувач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: П. Т. Едер