Справа № 199/2395/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Якименко Л.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Амур-нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська із заявою про забезпечення позову.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1)найменування суду, до якого подається заява; 2)повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові-для фізичних осіб)заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб)або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб),поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3)предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4)захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5)ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6)пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7)інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункти 3-4постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9).

Згідно п.п.5,6,7 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Втім, заява позивача таким вимогам не відповідає: в ній не наведена ціна позову, а також не містяться інші відомості, потрібні для забезпечення позову: підстави, час набуття права власності на спірне майно відповідачем та докази, на підставі яких суд має змогу перевірити належність спірного майна.

Як встановлено судом на підставі заяви позивача про забезпечення позову, заява містить лише один документ в додатку квитанцію про сплату судового збору, у зв`язку з чим підстави для задоволення заяви позивача відсутні.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ст.7 ч.ч.1, 2 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, зокрема, в разі повернення заяви. З цієї підстави судовий збір повертається в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову було сплачено судовий збір в розмірі 605,60 гривень, однак даною ухвалою суду заяву про забезпечення позову повернуто, що за змістом норм Закону України «Про судовий збір» зумовлює виникнення у заявника права на повернення сплаченого ним судового збору в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність повернення заявнику судового збору у вищевказаному розмірі.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, повернути заявнику.

Повернути ОСОБА_1 сплачений ним при подачі до суду заяви про забезпечення позову, яку повернуто даною ухвалою, судовий збір в розмірі 605,60 гривень, перерахований згідно з квитанцією №0.0..1 від 17 лютого 2025 року.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, за відсутності обставин, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяті днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.Г. Якименко