Справа № 2-30-1999
У Х В А Л А

26 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого судді Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Годунової В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу,

встановив:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила скасувати заходи забезпечення позову, а саме зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.07.1998 року.

В обґрунтування клопотання зазначила, що ухвалою суду від 02.07.1998 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 Ріг в межах справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Вищевказана ухвала Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області була направлена до виконання до Першої Криворізької Державної нотаріальної контори, яка наклала арешт (реєстраційний номер обтяження № 3839846, дата реєстрації 05.10.2006 року 14:41:40).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 1999 року з ОСОБА_3 , а у випадку неможливості з мене, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 була стягнута заборгованість за розпискою у сумі 14 448 гривень 23 копійки, а також судовий збір в сумі 722 гривні 41 копійка.

Згідно постанови державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Пушка I.В. від 09.11.2021 року виконавче провадження № 24461593 по відношенню до ОСОБА_3 було закінчено та припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення.

Однак, по відношенню до мого нерухомого майна - частки квартири накладений арешт знятий не був.

У зв`язку із чим вимушена звернутися до суду із зазначеним клопотанням про скасування арешту майна.

Учасники справи до суду не прибули, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, подане клопотання представника позивача, суд приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 02.07.1998 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 в межах справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 1999 року з ОСОБА_3 , а у випадку неможливості з мене, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 була стягнута заборгованість за розпискою у сумі 14 448 гривень 23 копійки, а також судовий збір в сумі 722 гривні 41 копійка.

Згідно постанови державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Пушка I.В. від 09.11.2021 року виконавче провадження № 24461593 по відношенню до ОСОБА_3 було закінчено та припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення.

Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 281321 від 05 вересня 2024 року зазначив, що відповідно до наказу від 25 грудня 2008 року за №2274/5 «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» та наказу від 07 червня 2017 року №1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодству та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки.

На час постановляння ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову від 20 липня 1998 року діяла редакція ЦПК України від 1963 року.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України (в чинній редакції), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідно до п. 9 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року №5 заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 №9 передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що рішення суду 10 лютого 1999 року виконано, арешт накладений в порядку забезпечення позову не скасований, суд приходить до висновку про задоволення клопотання ОСОБА_1 та скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою суду від 02.07.1998 року.

Відповідно до ч. 11 ст. 158 ЦПК України примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 158, 260, 261, 262, 354 ЦПК України, суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.07.1998 року без номеру та серії з метою забезпечення позову по цивільній справі № 2-30-1999 г., а саме зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 .

Копію ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надіслати заявнику, сторонам у справі - для відома, а Покровському відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - для здійснення відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 26 лютого 2025 року.

Суддя О. Н. Борис