САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2806/24
Провадження №2/726/15/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Проскурняка І. Г., за участю секретаря судових засідань Богонос Г. Й. розглянувши у спрощеному судовому засіданні цивільну справу №726/2806/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Процент» до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ТОВ «ФК «Процент» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідачки ОСОБА_1 .

В позові посилається на те, що відповідно до укладеного Кредитного договору №3620-2373-1 від 14.12.2023 року між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 , остання отримала кредит у розмірі 4000,00 гривень, строком на 365 днів ( до 13.12.2024 року), шляхом переказу на їх платіжну карту № НОМЕР_1 емітовану АТ «Універсал Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування ( 1277,5 % річних).

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб сайті в мережі Інтернет https:procent.com.ua та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію».

Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 175319 направлявся відповідачці 14.12.2023 року о 17:35:46 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який зазначений в Кредитному договорі та ІТС.

Після укладення кредитного договору, відповідачці 14.12.2023 року направилися кредитні кошти на платіжну карту НОМЕР_1 , емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що підтверджується чеком.

Відповідно до п.1.2. Кредитного договору, позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування (1277,5 % річних).

Строк надання кредиту відповідно до п.1.3 Кредитного договору становить 20 днів.

Відповідно до п.1.3 періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів, що відображено в Додатку №1 до Кредитного договору.

Позивач звертає стягнення виключно на прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 14.12.2023 року по 30.08.2024 року.

У зв`язку з порушенням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором по нарахованим та несплаченим процентам станом на 30.08.2024 року становить 36 400,00 гривень за період з 14.12.2023 року по 30.08.2024 року, що нараховані відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом ( 1277,5% річних) та графіку платежів.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» , заборгованість за Кредитним договором №3620-2373-1 від 14.12.2023 року по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 36400,00 гривень за період з 14.12.2023 року по 30.08.2024 року, що нараховані відповідно до п.1.2 Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом ( 1277,5 річних).

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 судові витрати в вигляді судового збору у розмірі 3028,00 гривень та витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 гривень.

Відповідачка ОСОБА_1 спрямувала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги визнає частково.

Зазначає, що не заперечує факт отримання від ТОВ «ФК «Процент» кредитних коштів у сумі 4000,00 гривень на умовах кредитного договору від 14.12.2023 року №3620-2373-1, та визнає факт не сплати відсотків за користування кредитним коштами, однак вона не визнає суму заборгованості, яка нарахована позивачем.

Визначаючи суму заборгованості за користування кредитними коштами, позивач виходив з умов кредитного договору, відповідно до якого ( пункт 1.2) процентна ставка за користування кредитом становить 3,5 % від суми кредиту за кожен день ( річна процента ставка становить 1277,50%) користування кредитом.

Враховуючи те, що позивач просив стягнути заборгованість за період часу з 14.12.2023 року по 30.08.2024 року, тобто за 260 календарних днів, то вартість відсотків за користування кредитом за цей період становить 36 400,00 гривень.

Звертає увагу суду на те, що відповідно до ч.5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Відповідно до п.2 розділу ІІ « Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3498-ІХ, дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Однак, позивач не зважаючи на те, що договір кредиту від 14.12.2023 року продовжив свою дію після 24.12.2023 року, оскільки він укладений на строк до 13.12.2024 року тобто (365 днів), не привів свою діяльність, умови укладених ним договір відповідно до вимог чинного законодавства в частині щоденної процентної ставки та продовжив після 25.12.2023 року нараховувати відсотки відповідачу за щоденною ставкою 3,5 % на день, що перевищувало максимально допустимий розмір щоденної відсоткової ставки визначений законодавством.

Відповідно за період з 14.12.2023 року по 30.08.2024 року позивач, виходячи з розміру кредиту 4 000,00 гривень має право на стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом у розмірі 40,00 гривень на день (4000 грн.х1%). За період з 14.12.2023 року по 30.08.2024 року, тобто протягом 260 днів, розмір заборгованості по сплаті відсотків, на стягнення якого має позивач, складає 10 400 гривень.

Крім того, беручи до уваги часткове задоволення позову, у відсотковому співвідношенні задоволенню підлягають вимоги у розмірі 28.57% - ( 10400 грн.х 100:36400 грн.). Дотримуючись принципів розумності, пропорційності та справедливості, просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню до 1000,00 грн. та судовий збір у розмірі 856,10 гривень.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак в заяві зазначила, що частково визнає позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 10400,00 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 гривень та 856,10 гривень судового збору.

Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Процент» та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір №3620-2373-1, згідно якого вбачається, що позивач надав відповідачці кредитні кошти в сумі 4000,00 гривень, процентна ставка за користування Кредитом становить 3,5 % від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 1277,50 % ), строк дії договору становить 365 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів (а.с .6-10).

Позичальник належним чином виконав умови договору, що підтверджується квитанцією №704152636 від 14.12.2023 року про перерахунок кредитних котків 4 000,00 гривень на картку зазначену відповідачкою № НОМЕР_3 за договором №3620-2373-1 від 14.12.2023 року (а.с.13).

Із розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 30.08.2024 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за Договором №3620-2373-1 від 14.12.2023 року становить 40 400,00 гривень, яка складається з :

- строкова заборгованість за сумою кредиту становить 4000,00 гривень;

- прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом 36 400,00 гривень (а.с. 14-17).

На виконання ухвали Садгірського районного суду м.Чернівці від 10.12.2024 року надано суду інформацію про те, що платіжна картка № НОМЕР_4 була емітована банком на ім`я ОСОБА_1 . Номер телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження здійснення операцій за платіжною карткою № НОМЕР_5 в період з 14.12.2023 року по 19.12.2023 року - НОМЕР_2 (а.с. 77-78).

За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За положеннями ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно зі ст. 18 згаданого Закону, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати Договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.

Відповідно до ч.5 ст. 18 Закону, якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

Відповідно до ст. 1 Закону, що містить визначення термінів, 1-1) договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, становлених договором;

1-2) денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.

22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» N? 3498-IX, який набрав чинності 24.12.2023, та яким внесено зміни до ч.5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування". Так, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" ( в редакції закону N? 3498-IX від 22.11.2023 року), максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону N? 3498-IX, дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Суд, провівши аналіз умов кредитного договору №3620-2373-1 від 14.12.2023 року, зважаючи на суму кредитування та відсутність в договорі посилання на інший вид договору суд приходить до висновку, що вказаний кредитний договір є споживчим.

Частинами 1 та 2 статті 5 ЦК України визначено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Судом встановлено, що договір №3620-2373-1 між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 було укладено 14.12.2023 року на умовах зі сплатою процентів 3,5 % в день, а Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» N? 3498-IX який регулює денну процентну ставку, яка не може перевищувати 1 % набрав чинності 24.12.2023 року, тобто після укладення договору, тому слід позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Процент» заборгованість за наступним розрахунком:

сума боргу 4000 гривень х 3,5% в день х на 10 днів (стягнення відповідно до умов договору, до набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» ) = 1400 гривень;

сума боргу 4000 гривень х 1 % в день х на 250 днів ( стягнення відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування») = 10 000 гривень.

А тому слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Процент» загальну вартість заборгованості зі сплати відсотків по виконанню Кредитного договору №3620-2373-1 від 14.12.2023 року в розмірі 11 400 гривень .

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2. ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно п. 3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаются, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Позивач на підтвердження ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 гривень надав суду договір №03/06/2024 від 03 червня 2024 року, акт приймання - передачі наданих послуг №2 від 24 липня 2024 року, витяг з реєстру №1 від 24 липня 2024 року, платіжну інструкцію кредитного переказу коштів від 25.07.2024 року.

Суд, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, а саме на 31,31 % , тому слід стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3131,00 гривень та судового збору в розмірі 948,07 гривень у відповідності до процентного співвідношення.

Керуючись ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про споживче кредитування» ст.ст. 204, 205, 526, 626, 628, 638, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 7, 8, 141, 263-265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» заборгованість за Кредитним договором №3620-2373-1 від 14.12.2023 року по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 11 400 гривень .

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» судові витрати в вигляді судового збору у розмірі 948,07 гривень та витрат на правову допомогу в розмірі 3131,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30-ти з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя І. Г. Проскурняк