ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1160/25
Провадження № 2/210/755/25
У Х В А Л А

іменем України

03 березня 2025 року

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., дослідивши матеріали цивільної справи за позовом адвоката Стрельнік Анастасії Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького районну Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: АБ «УКРГАЗБАНК» про зняття арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява адвоката Стрельнік Анастасії Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького районну Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: АБ «УКРГАЗБАНК» про зняття арешту з нерухомого майна, в якій просить:

- зобов`язати Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти накладений арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В2-1985 (10), виданий 17.08.2010 року Дзержинським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяження 10153525.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви з додатками, приходить до висновку про відмову у відкритті провадження.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЩІК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В свою чергу, стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві,викликане поведінкою іншої особи.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, діє або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до листа Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за підписом начальника відділу Оксани Новікової від 25.10.2024 року за № 23.11-34/306726 вказано, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно зареєстровано арешт майна ОСОБА_1 , згідно постанови державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного мміжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за постановою В2-1985 (10) від 17.08.2010 року. До автоматизованої системи інформація про боржника ОСОБА_1 не внесена, отже відсутні підстави для скасування арешту з майна.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Верховний Суд у Постанові від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20 зауважив, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України.

За наслідком викладеного Верховний Суд у вказаній постанові дійшов до висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій помилково розглянули справу по суті та не врахували того, що арешт накладено на майно ОСОБА_1, який є боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому він не може виступати позивачем у цій справі й така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, отже, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Схожі правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19), у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19), у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року у справі № 127/11276/20 (провадження № 61-882св21), від 08 вересня 2021 року у справі № 369/3757/20 (провадження № 61-3588св21), від 01 грудня 2021 року у справі № 201/6486/20 (провадження № 61-19066св20).

Верховний Суд у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20 не знайшов підстав відступити від зазначених висновків.

Враховуючи викладене, наявні підстави для відмови ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі, оскільки по-перше, позивач є боржником у виконавчому провадженні, по - друге, спір не пов`язаний з належністю майна, яке підлягає конфіскації, а тому ОСОБА_1 не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в цивільному позовному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернення з цими вимогами в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по справі за позовом адвоката Стрельник Анастасії Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького районну Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: АБ «УКРГАЗБАНК» про зняття арешту з нерухомого майна- відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися до суду зі скаргою в порядку ст. 447 ЦПК України, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя: Р. Є. Скотар