Справа № 148/865/24
Провадження № 22-ц/801/305/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дамчук О. О.
Доповідач:Сало Т. Б.
УХВАЛА

25 лютого 2025 рокуСправа № 148/865/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Матківської М.В., Шемети Т.М., секретар Луцишин О.П., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Калачик Наталії Михайлівни про зупинення провадження в цивільній справі за позовом в.о керівника Тульчинського окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тульчинської міської ради до ОСОБА_1 про визнання угоди недійсною та зобов`язання повернути земельну ділянку,

встановив:

У провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває вказана цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 листопада 2024 року.

24 лютого 2025 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження у даній цивільній справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до розгляду справи №148/2843/24.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що у провадженні Тульчинського районного суду Вінницької області перебуває справа №148/2843/24 за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради про:

- визнання за позивачем права оренди земельної ділянки площею 26,6676 га з кадастровим номером :01:001:0801;

- визнання укладеною між позивачем та відповідачем додаткової угоди до договору про оренду землі №366 від 25 червня 2014 року, об`єктом оренди якого є земельна ділянка площею 26,6676 га з кадастровим номером :01:001:0801, в редакції, наведеній у позовній заяві.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області відкрито провадження у справі №148/2843/24, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Також зобов`язано надати оригінали документів, долучених до позовної заяви, для огляду судом. До предмету доказування у справі №148/2843/24 входять такі обставини, як: - належне виконання орендарем своїх обов`язків за договором оренди землі; - письмове повідомлення орендодавця в установлені строки про намір поновити договір оренди землі на новий строк разом з проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; - продовження використання виділеною земельною ділянкою; - відсутність письмових заперечень орендодавця у поновленні договору оренди землі упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі. Позовні вимоги у згаданій справі обґрунтовані, зокрема, тим, що наявна тимчасова угода, яка укладена у 2021 році, за своїм змістом є додатковою угодою в розумінні ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», з моменту укладення якої було завершено процедуру поновлення договору про оренду землі №366 від 25 червня 2014 року на такий же строк та на тих самих умовах відповідно до приписів ч. 6 ст.33 Закону України «Про оренду землі». Відтак обставини, які будуть встановлюватися у справі №148/2843/24, стосуються підстав, заявлених у даній справі. Крім того, під час вирішення справи №148/2843/24 підлягають встановленню обставини дійсного укладення тимчасової угоди б/н від 2021 року, у зв`язку з чим судом у цій справі зобов`язано надати оригінал такого документу. Натомість, такі обставини, а саме укладення тимчасової угоди б/н від 2021 року, не можуть бути встановленими у даній справі №148/865/24, оскільки оригінал такого документу судом не витребовувався і не досліджувався. Обставини укладення тимчасової угоди очевидно стосуються підстав, заявлених у справі №148/865/24 вимог.

Розглянувши вказане клопотання та дослідивши матеріали справи апеляційний суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, необхідність зупинення провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у такій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, матимуть преюдиційне значення для іншої справи.

Водночас, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Наведена вище норма встановлює обов`язок суду зупинити провадження у справі в разі об`єктивної неможливості саме розгляду справи судом, тобто вирішення спору по суті з прийняттям остаточного судового рішення у справі.

Згідно з частинами першою-третьою, шостою статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Звернення ОСОБА_1 із позовом у справі №148/2843/24 до Тульчинської міської ради про визнання права оренди земельної ділянки за договором про оренду землі та визнання укладеною додаткової угоди до договору про оренду землі мало місце у грудні 2024 року, провадження у справі відкрито 23 грудня 2024 року, тобто вже після ухвалення судом першої інстанції рішення в даній справі 14 листопада 2024 року.

При цьому, заявник належним чином не обґрунтував, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи та чому зібрані у даній справі докази не дають можливості самостійно встановити та оцінити обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, не зазначив у чому полягає неможливість здійснення судом перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд зазначає, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Дії відповідача ОСОБА_1 , який наполягає на зупиненні провадження у справі з апеляційного перегляду рішення, ухваленого не на його користь, не відповідають принципу добросовісності, адже фактично звернувшись з позовом про визнання права оренди земельної ділянки за договором про оренду землі та визнання укладеною додаткової угоди до договору про оренду землі вже після судом рішення у цій справі ОСОБА_1 намагається в іншому провадженні переоцінити обставини та докази, які були предметом дослідження в цьому провадженні, яке закінчене. За таких обставин, інститут зупинення провадження у справі не може бути застосований у цій справі на шкоду інтересам позивача, меті цього інституту та принципам цивільного судочинства.

За наведених обставин, в задоволенні клопотання про зупинення провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 251, 381 ЦПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Калачик Наталії Михайлівни про зупинення провадження у даній справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді М.В. Матківська

Т.М. Шемета