КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/78/2025 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Голуб С.А.,

суддів: Слюсар Т.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврилко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за заявою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення коштів за договорами банківського вкладу,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просив стягнути з акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») за договором банківського вкладу «Стандарт» № SAMDNWFD200 від 07 березня 2014 року 8 % річних за період з 16 травня 2018 рок по 07 жовтня 2019 року у розмірі 3 912,33 доларів США та пеню у розмірі 3 % вартості послуги (суми неповернутих коштів) за кожний день прострочення за період з 08 жовтня 2019 року по 08 червня 2020 року, що складає 45 794 011,72 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 04 серпня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за договором банківського вкладу «Стандарт» № SAMDNWFD200 від 07 березня 2014 року вісім процентів річних за період з 16 травня 2018 року по 07 жовтня 2019 року у розмірі 3 912,33 дол. США. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 серпня 2022 року в частині відмови у стягненні пені скасовано та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 пеню за період з 18 вересня 2019 року по 07 листопада 2019 року у розмірі 673 938,08 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 13 жовтня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року.

У листопаді 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до суду апеляційної інстанції заяву про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року.

В обґрунтування заяви відповідач зазначив, що чинним податковим законодавством передбачено, що суми нарахованих банком відсотків на депозитні кошти та неустойка (пеня, штрафи), стягнуті на підставі судового рішення, а також присудженні судом відшкодування будь-яких витрат платника податків, включаються до оподатковуваного доходу платника податку та, відповідно, підлягають оподаткуванню на загальних підставах за ставками, визначеними Податковим Кодексом України.

У даній ситуації в АТ КБ «ПриватБанк» виникло зобов`язання з однієї сторони виконати судове рішення в повній відповідності до вказаних в ньому відомостей. З іншої сторони, якщо суми, які підлягають виплаті у відповідності до вимог ПК України, є доходом фізичної особи, то АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язане виконати вимоги підпункту 168.1.1 статті 168 ПК України та з доходів, які підлягають виплаті фізичній особі, утримати та сплатити від імені такої особи податки, а решту коштів виплатити позивачу за рішенням суду.

Тобто, оскільки фізична особа при отриманні доходу у відповідності до статті 67 Конституції України зобов`язана сплатити податки, а фактичним платником таких податків є банк, то саме останній і має утримати та сплатити податки із сум, які підлягають виплаті фізичній особі за рішенням суду.

Проте, у постанові суду апеляційної інстанції від 14 вересня 2023 року не вказано чи враховані у присудженій до виплати ОСОБА_1 сумі пені у розмірі 673 938,08 грн податки та збори, чи ні.

Просить суд роз`яснити постанову Київського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року у справі № 757/41017/20-ц, а саме:

1) чи мають суми, зазначені у резолютивній частині рішення суду, бути виплачені АТ КБ «ПриватБанк» позивачу з урахуванням податків та зборів, якщо такі суми підлягають обов`язковому оподаткуванню відповідно до вимог Податкового кодексу України;

2) за рахунок яких саме коштів АТ КБ «ПриватБанк», як податковий агент, зобов`язане сплатити податки та збори до державного бюджету, якщо суми, зазначені в резолютивній частині рішення суду, підлягають обов`язковому оподаткуванню відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Представник ОСОБА_1 -адвокат Каленіченко С.М. надіслав до апеляційного суду заяву, в якій просить відмовити у роз`ясненні судового рішення, посилаючись на те, що постанова Київського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року вже виконана. На підтвердження цих обставин надав суду виписку за картковим рахунком клієнта в АТ «УкрСиббанк» від 14 лютого 2025 року.

Учасники справи у призначене судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, банк причини неявки його представника не повідомив, представник позивача просить розгляд справи провести без участі позивача та його представника, тому на підставі частини третьої статті 271 ЦПК України колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, заявлені позовні вимоги та зміст судового рішення, яке заявник просить роз`яснити, колегія суддів вважає, що заяву слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із статтею 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Судове рішення - це акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до положень Конституції України, ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Тлумачення статті 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Роз`яснене може бути судове рішення, яке підлягає виконанню й таке виконання неможливе без відповідного роз`яснення його змісту. Роз`ясненню підлягає рішення суду, яке має виконуватися як у добровільному порядку, так і примусово.

Колегія суддів не погоджується із позицією представника позивача в тій частині, що судове рішення не підлягає роз`ясненню, оскільки воно вже виконане відповідачем.

Наданий адвокатом Каленіченком С.М. доказ не підтверджує наведених обставин, оскільки на рахунок ОСОБА_1 в АТ «УкрСиббанк» 11 грудня 2024 року було зараховано 3 012,49 дол. США на виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 серпня 2022 року у справі № 757/41017/20.

Як було зазначено вище, вказаним рішенням суд першої інстанції стягнув з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 8 % річних за договором банківського вкладу від 07 березня 2014 року у розмірі 3 912,33 дол. США, отже саме ці кошти були зараховані на рахунок позивача.

Однак, постановою Київського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року у цій же справі додатково було стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 пеню в сумі 673 938,08 грні даних про виконання цього судового рішення матеріали справи не містять, а відтак воно може бути роз`яснене.

Зі змісту постанови Київського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року вбачається, що апеляційний суд постановив стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 пеню за період з 18 вересня 2019 року по 07 листопада 2019 року у розмірі 673 938,08 грн.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема встановлює вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до статті 18 ПК України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Згідно з підпунктом 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 ПК України платником податку є податкові агенти.

Відповідно до пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до підпункту 164.1.1 пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Згідно із пунктом «а»підпунктом 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Доходи, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, визначено у статті 165 ПК України.

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 ПК України ставка податку на доходи фізичних осіб становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Згідно з пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 5 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору з доходів платників збору здійснюються в порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставками, визначеними підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту «а» пункту 171.2 статті 171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Отже, законом встановлений порядок сплати податків та інших обов`язкових платежів на неустойку (штрафи, пеню), в тому числі за депозитним вкладом. Саме податковий агент, ролі якого може виступати банк або інша фінансова установа, здійснює нарахування та сплату цих платежів і є відповідальною за ці дії особою.

В силу вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2021 року в справі № 9901/407/19 вказано, що «суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обчислюється без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із присудженої за рішенням суду суми заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із цієї суми при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів. При цьому відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період у разі перебування на посаді працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори. Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (за загальним правилом 18 відсотків). Таким чином, якщо юридична особа відшкодовує (виплачує) на користь фізичної особи середній заробіток за час вимушеного прогулу, то ця особа, виступаючи щодо такої фізичної особи податковим агентом, зобов`язана (у випадках, передбачених ПК України) утримати і перерахувати податок із суми такого доходу. Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом у подібних правовідносинах у постановах від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц та від 07 жовтня 2020 року у справі № 523/14396/19».

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 233/3676/19 вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення».

У даній справі постановою Київського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 стягнута пеня у розмірі 673 938,08 грн, однак у резолютивній частині цього судового рішення не зазначено про те, що в цю суму входять податки і збори.

Відповідно до вимог податкового законодавства вказана у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції пеня у розмірі 673 938,08 грн має бути виплачена банком на користь ОСОБА_1 з утриманням із присудженої суми установлених законодавством України податків і зборів, оскільки така сума підлягає обов`язковому оподаткуванню відповідно до вимог пункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України.

Відтак, АТ КБ «ПриватБанк», як податковий агент позивача, зобов`язане утримати та перерахуватиподатки і збори до державного бюджету із суми стягнутої неустойки у розмірі 673 938,08 грн.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав, визначених статтею 271 ЦПК України, для роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року у справі № 757/41017/20-ц, тому заява АТ КБ «ПриватБанк» про роз`яснення цього судового рішення підлягає задоволенню.

Керуючись статями 271, 368, 381 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року у справі № 757/41017/20-ц задовольнити.

Роз`яснити постанову Київського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року в частині стягнення з акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 пені за період з 18 вересня 2019 року по 07 листопада 2019 року у розмірі 673 938,08 грн.

Зазначена у резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року пеня у розмірі 673 938,08 грн має бути виплачена акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 з утриманням із присудженої суми установлених законодавством України податків і зборів, оскільки така сума підлягає обов`язковому оподаткуванню відповідно до вимог Податкового кодексу України. Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», як податковий агент ОСОБА_1 , зобов`язане утримати та перерахуватиподатки і збори до державного бюджету із суми стягнутої пені у розмірі 673 938,08 грн.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2025 року.

Головуючий С.А. Голуб

Судді: Т.А. Слюсар

Д.О. Таргоній