Провадження № 2-з/761/93/2025
УХВАЛА

про забезпечення позову

05 березня 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участю секретаря Арсененко І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2024 року справу передано судді Макаренко І.О.

На підставі розпорядження № 01-08-423 від 28.02.2025 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 761/45634/24 за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2025 року матеріали позову передані на розгляд судді Романишеній І.П.

Протоколом передачі раніше визначеному складу суду від 03.03.2024 року матеріали заяви про забезпечення позову передані на розгляд судді Романишеній І.П.

Заява мотивована тим, що 17 червня 2022 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис №1110. Надалі, у шлюбі за спільні грошові кошти була придбана квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира є спільною власністю подружжя.

У заяві позивач зазначає, у зв`язку з тим, що подала до суду заяву про розірвання шлюбу, у будь-який час втратить статус дружини, а отже існує ризик, що дана квартира, яка належить на праві власності відповідачу, може бути відчужена, що унеможливить виконання рішення суду, оскільки сторони не знайшли порозуміння щодо добровільного поділу майна подружжя, а тому просить суд: накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Так, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд прийшов до висновку про необхідність у її задоволенні, з наступних підстав.

Згідно із ч.ч.1 та 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав визначених законом.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Згідно із п.1 ч.1ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовних вимогам.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Так, відповідно до поданої позовної заяви про поділ спільного майна, яка була подана разом із заявою про забезпечення позову, вбачається, що позивач просить:

- визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

- визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Із матеріалів справи вбачається, що 17 червня 2022 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) було зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис №1110, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 .

02 грудня 2024 року позивач подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Шевченківського суду міста Києва від 10 лютого 2025 року позовну заяву задоволено повністю.

В період перебування в шлюбі сторонами набуто наступне нерухоме майно:

- квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 109.4 кв.м., житловою площею 54.7 кв.м. Квартира належить ОСОБА_3 .

Суд враховує, що між сторонами справи виник спір предметом якого є, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є відповідач у справі ОСОБА_3 , а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав таінтересів позивача, суди правильно вважали, що наявні підстави для задоволення клопотання про забезпечення позову.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Враховуючи те, що між сторонами дійсно існує спір щодо об`єкту нерухомого майна про що свідчить факт звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 153, 260, 261, 354 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 109.4 кв.м., житловою площею 54.7 кв.м. Власник ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 1 (один) рік.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Реквізити сторін:

ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст ухвали суду складено 05.03.2025р.

СУДДЯ І.П.РОМАНИШЕНА