ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Макарова М.О., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі

апеляційну скаргу Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради

на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2024 року

у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2024 року позивач Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради звернулося до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію.

Позов мотивований тим, що квартира АДРЕСА_1 є комунальною власністю.

Відповідачі мешкали у цій квартирі до 26 грудня 2022 року та фактично споживали послуги з централізованого опалення, що надаються до будинку.

Користуючись квартирою, відповідачі не сплачували за фактично спожиту теплову енергію у результаті чого утворилася заборгованість за період з 01 січня 2010 року по 01 січня 2023 року у розмірі 89 327 грн. 03 коп.

У зв`язку з чим позивач просив стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму заборгованості, а також судові витрати на сплату судового збору.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2024 року частково задоволені позовні вимоги.

Стягнуто з солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 січня 2017 року по 01 січня 2019 року у розмірі 18 035 (вісімнадцять тисяч тридцять п`ять) грн. 96 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1514 (тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1514 (тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Учасники справи своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористалися та відзиву на апеляційну скаргу не подали.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом позивач повідомлений належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та довідкою про доставку електронного листа.

У Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні відомості про ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно довідки відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 14 жовтня 2024 року, станом на 11 жовтня 2024 року відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 відсутні. ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 в період з 14 листопада 2005 року по 26 грудня 2022 року.

Сторони у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.ч.1,4 ст. 357 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що КП «Павлоградтеплоенерго» надаються послуги з теплопостачання за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з особистим рахунком НОМЕР_1 заборгованість за спожиту теплову енергію за зазначеною адресою, нарахована за період з 01 січня 2010 року по 01 січня 2023 року включно, складає 89 327 грн. 03 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не проживали у зазначеній квартири і відповідно з цього часу не користувалися послугами з теплопостачання у зв`язку з чим з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за фактично отримані послуги з теплопостачання за період з 01 січня 2017 року по 01 січня 2019 року, розмір якої згідно з даними особистого рахунку складає 43 026,30 24 990,34 = 18 035 грн. 96 коп.

Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Як передбачено частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до положень статей 64, 67, 68 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 1517 від 11 жовтня 2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 в період з 14 листопада 2005 року по 26 грудня 2022 року (а.с.23).

Відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні (а.с.22).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2022 року у справі № 185/342/22 встановлено, що квартира за адресою АДРЕСА_2 не приватизована і перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Павлограда. У цій квартирі зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Актом від 27 грудня 2021 року, складеним за участю мешканців будинку АДРЕСА_3 , підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не проживають у квартирі АДРЕСА_1 з 2019 року по теперішній час.

У звязку з чим, рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2022 року у справі № 185/342/22 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_2 . Рішення набрало законної сили 11 травня 2022 року.

На підставі вищевказаного судового рішення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6).

Отже, рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що відповідачі були зареєстровані та фактично проживали за адресою: АДРЕСА_2 до 2019 року.

Судовим наказом від 03 січня 2017 року у справі № 185/10475/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Павлоградтеплоенерго» заборгованість по оплаті за спожиту теплову енергію за адресою АДРЕСА_2 у розмірі 24 990 грн 34 коп.

Згідно з особистим рахунком НОМЕР_1 заборгованість у розмірі 24 990 грн 34 коп була нарахована станом на 01 січня 2017 року.

Зважаючи, що заборгованість за послуги з теплопостачання за адресою АДРЕСА_2 , нарахована станом на 01 січня 2017 року, вже стягнута з відповідачів судовим наказом, який набрав законної сили, колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо заборгованість по оплаті за спожиту теплову енергію, яка утворилась до 01 січня 2017 року задоволенню не підлягають, оскільки це призведе до подвійного стягнення за вказаний період.

Однак, позивач не позбавлений права звернутись до суду за захистом своїх прав, у звязку з невиконанням судового рішення, в порядку передбаченому цивільним законодавством України.

Частиною 6 статті 29 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до пункту 7 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016 (чинних на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022 року «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» також встановлено, що особа може задекларувати/ зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно з пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022 року «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні.

Пунктом 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 р. №830, встановлено, що споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Отже, згідно вимог чинного законодавства, навіть за відсутності споживачів в житловому приміщенні, вони зобов`язані сплачувати за послуги з постачання теплової енергії до моменту офіційного припинення правовідносин із виконавцем послуг, зокрема, через зняття з реєстрації місця проживання.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 січня 2010 року по 01 січня 2023 року включно, яка складає 89 327 грн 03 коп., проте, матеріали містять особистий рахунок 4-601022012, згідно якого заборгованість за спожиту теплову енергію за зазначеною адресою, яка нарахована за період з 01 січня 2010 року по 01 грудня 2022 року включно та складає - 82 866,12 грн.

Інших розрахунків позивачем надано не було ні суду першої, ні апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, місцевий суд частково задовольняючи позовні вимоги, стягнув з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за період з 01 січня 2017 року по 01 січня 2019 року у розмірі 18 035 (вісімнадцять тисяч тридцять п`ять) грн. 96 коп. Свої висновки мотивував тим, що рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що відповідачі були зареєстровані та фактично проживали за адресою: АДРЕСА_2 до 2019 року.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки, відповідачі, як наймачі за адресою свого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 допустили порушення своїх обовязків, щодо утримання житла та оплати за отриманні комунальні послуги, у даному випадку з теплопостачання та в разі їх відсутності за вищевказаною адресою вже з 2019 року, добровільно з реєстраційного обліку не знялись.

І як встановлено в ході розгляду справи, лише на підставі судового рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2022 року у справі № 185/342/22, яке набрало законної сили 11 травня 2022 року, - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_2 .

Та саме на підставі вищевказаного судового рішення - 26.12.2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6).

Зважаючи, що лише 26.12.2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було знято з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Відділу реєстрації та обліку громадян Виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 08.04.2023 року № 110/ж (а.с.6), колегія суддів приходить висновку, що стягнення заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію необхідно стягнути саме за період з 01 січня 2017 року по 26 грудня 2022 року.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги. Скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 січня 2017 року по 26 грудня 2022 року у розмірі 57 875 (п`ятдесят сім тисяч вісімсот сімдесят п`ять) грн. 78 коп.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просив стягнути судовий збір на свою користь з відповідачів у солідарного порядку.

Оскільки солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради судовий збір у розмірі по 1816,80 грн. з кожного за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради задовольнити частково.

Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 січня 2017 року по 26 грудня 2022 року у розмірі 57 875 (п`ятдесят сім тисяч вісімсот сімдесят п`ять) грн 78 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1 816, 80 грн. з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04 березня 2025 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: М.О. Макаров

І.А. Єлізаренко