ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2596/25 Справа № 209/5974/24 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»,

Відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі справу, що виникла з цивільних правовідносин в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року, головуючий у суді першої інстанції Лобарчук О.О.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2024року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» - Товариство подало в суд позов проти ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 85 331,22 грн.

Існування таких вимог Товариство пов`язувало із тим, що 20 листопада 2019року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000,00грн. Процентна ставка 24% річних. Тип процентної ставки фіксований.

Позивач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Наведене підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача. Станом на 23 лютого 2021року за кредитним договором загальна сума заборгованості становить 85 331,22 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості.

23 лютого 2023року за договором факторингу ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 20 листопада 2019року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено повністю. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» як правонаступника прав кредитора.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

17 грудня 2024 року ОСОБА_1 подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції через систему Електронний суд апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року.

В апеляційній скарзі висловив вимогу про скасування рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявника полягає у тому, що суд не звернув уваги на те, що до позовної заяви не долучено належного розрахунку заборгованості, а з поданого розрахунку вбачається, що загальна заборгованість на дату складання довідки становить 85 331,22 грн, сума ліміту на дату укладання договору становить 50 000,00 грн, в даному випадку не можливо встановити яка сума тіла кредиту, яка сума процентів та штрафів за кредитним договором, та період нарахування процентів за кредитним договором.

Вказував, що матеріали справи позбавляють можливості перевірити дійсне волевиявлення сторін правочину та переконатися чи дійсно здійснювався перехід права вимоги саме за вказаним кредитним договором, чи погоджували сторони саме такий зміст додатку та чи укладався він взагалі.

Заявник звертав увагу суду на те, що позивач не довів факт набуття права вимоги за кредитним договором, який було укладено між АТ "Альфа-Банк" та відповідачем.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 січня 2025року відкрито апеляційне провадження у справі.

27 січня 2025року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про доставку електронного листа.

Сторони у справі у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами

20 листопада 2019року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 24% річних. Тип процентної ставки фіксований. АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та він погодився з ним, підписуючи угоду (а.с.6).

22 лютого 2021року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «»ФК «Форт» укладено договір факторингу №1, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача (а.с.10-13).

23 лютого 2021року між ТОВ «ФК «Форт» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 01-23-02/21, за змістом та на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами (а.с.14-18, 24).

Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором від 20 листопада 2019року, станом на 22 лютого 2021року, за ОСОБА_1 існує заборгованість у розмірі 85331,22грн (а.с.28).

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині що відповідач ОСОБА_1 ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, заборгованість за договором не погашає.

Як правову підставу для задоволення позову суд першої інстанції виснував, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Дослідивши наявні в цивільній справі документальні докази апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, так як висновки суду першої інстанції, викладені у рішенні не відповідають обставинам справи.

Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Визначальним для правильного вирішення даної справи є з`ясування питання про те, чи надано суду достатньо доказів переходу до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» права вимоги до відповідача за кредитним договором.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом /стаття 514 ЦК України/.

Частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 517 ЦК України врегульовано, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Як вказувало ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» у позові, воно придбало у АТ «Альфа-Банк» право вимоги за кредитним договором від 20 листопада 2019року, укладеним з ОСОБА_1 .

Водночас, як вбачається з долучених до позовної заяви додатків право вимоги до відповідача за зобов`язанням передбаченим кредитним договором від 20 листопада 2019року від АТ «Альфа-Банк» спочатку перейшло до ТОВ «ФК «Форт».

В матеріалах справи наявний договір факторингу № 1 від 22 лютого 2021року укладений між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «»ФК «Форт» та додаток 1-1 до договору факторингу № 1 від 22 лютого 2021року, згідно якого відбувся перехід права вимоги до відповідача за кредитним договором від 20 листопада 2019року від АТ «Альфа-Банк» до ТОВ «ФК «Форт».

Згідно договору факторингу № 01-23-02/21 від 23 лютого 2021року відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами від ТОВ «ФК «Форт» до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс».

Заразом, в матеріалах справи відсутній додаток до договору факторингу № 01-23-02/21 від 23 лютого 2021року, згідно якого б підтверджувався перехід права вимоги саме за кредитним договором укладеним між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 20 листопада 2019року від ТОВ «ФК «Форт» до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».

25 жовтня 2024року позивачем було надано суду першої інстанції додаткові пояснення у справі, в додатках до яких значився, зокрема, витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 01-23-02/21 від 23 лютого 2021року, проте фактично такий додаток відсутній як в паперових, так і в електронних матеріалах справи, що було перевірено судом апеляційної інстанції.

Зважаючи на викладене, передчасним є висновок суду першої інстанції про те, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що суду не надано достатньо доказів переходу до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» права вимоги до відповідача за кредитним договором.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина перша статті 76 ЦПК України доказами визначає будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (частина перша, друга статті 77 ЦПК України).

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків дії принципу змагальності у цивільному процесі.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, позивач всупереч вимогам статей 12, 81 ЦПК України не надав достатніх доказів придбання у ТОВ «ФК «Форт» права вимоги до відповідача за укладеним між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 20 листопада 2019року кредитним договором, а тому слід дійти висновку про недоведення позовних вимог.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції не виконав вимоги закону про обґрунтованість та законність рішення суду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Встановивши наведені фактичні обставини у цій справі, від яких залежить правильне вирішення спору, застосовуючи положення вищенаведених норм права апеляційний суд вважає, що позивачем не надано суду достатньо доказів переходу до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» права вимоги до відповідача за кредитним договором, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не повно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, поясненням сторін та наданим доказам дав неповну оцінку, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, суд першої інстанції не виконав вимоги закону про законність рішення суду та саме невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 376 ЦПК України задовольнити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції скасувати із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

За положеннями частин першої та тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги висновок суду про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову, з позивача ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 4 542,00грн.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 4 542,00грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 06 березня 2025року.

Судді: