Провадження № 2/357/20/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

03 березня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рижко Г. О. ,

при секретарі Вангородській О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква, в залі суду № 6 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовною заявою Київського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно одержаної допомоги по безробіттю,

В С Т А Н О В И В :

17.12.2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області засобами поштового зв`язку звернувся Київський обласний центр зайнятості (далі позивач) із позовною заявою про стягнення незаконно одержаної допомоги по безробіттю, в якій просив суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Київського обласного центру зайнятості незаконно одержану допомогу по безробіттю в сумі 12405,09 грн (дванадцять тисяч чотириста п`ять гривень дев`ять копійок);

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Київського обласного центру зайнятості судовий збір в сумі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок);

І. Стислий виклад позиції учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.08.2022 до Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості звернулася ОСОБА_1 з приводу пошуку роботи, подала заяви про надання їй статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю. На підставі вказаних заяв їй був наданий статус безробітного та з 04.08.2022 призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю, яка виплачувалася до 12.11.2022, та загалом було виплачено 12405,09 грн.

Під час реєстрації, а також складання індивідуального плану працевлаштування безробітного відповідач була ознайомлена зі своїми правами та обов`язками, зокрема, з обов`язком інформувати центр зайнятості про обставини, що впливають на припинення реєстрації безробітного та повертати суму виплаченого забезпечення у передбачених законом випадках. Однак згодом, на підставі отриманих за результатами електронного обміну даних з Пенсійного фонду України про періоди зайнятості особи було виявлено, що в період перебування на обліку як безробітної між ОСОБА_1 та АТ «Банк Форвард» була наявна угода цивільно-правового характеру, укладена 16.10.2019 та розірвана 20.12.2022, тобто встановлено, що ОСОБА_1 була зайнятою особою в період перебування на обліку як безробітної.

Враховуючи, що про вказану обставину ОСОБА_1 не повідомила центр зайнятості, їй було запропоновано повернути безпідставно отриману суму допомоги по безробіттю за період з 04.08.2022 до 11.11.2022 в сумі 12405,09 грн, однак в добровільному порядку відповідач кошти не повернула. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка складається з суми витрат на допомогу по безробіттю в розмірі 12405,09 грн та суми сплаченого судового збору.

Відповідно до наказу Міністерства економіки України від 20 жовтня 2022 року №4050 «Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості», базовий центр зайнятості - Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості (код згідно з ) реорганізовано шляхом його приєднання до Київського обласного центру зайнятості (02100, м. Київ, пров. Будівельників, 5а, код згідно з ЄДРОУ 3491003), та згідно наказу Державного центру зайнятості від 08.12.2022р. № 129 «Про примірну організаційну структуру», наказу Київського обласного центру зайнятості від 19.12.2022р.

№ 362/01-28.01 «Про створення Білоцерківської філії Київського обласного центру зайнятості та затвердження її положення» створено Білоцерківську філію Київського обласного центру зайнятості.

Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та відзив суду не надала.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 грудня 2024 року справу було передано на розгляд судді Рижко Г.О.

Ухвалою судді від 10.01.2025 року було прийнято до свого провадження цивільну справу № 357/18123/24, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 03.02.2025 на 11:30 год.

17.01.2025 року засобами поштового зв`язку до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.

03.02.2025 в зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про причини неявки розгляд справи відкладено на 03.03.2025 на 11:30 год.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач повторно був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання 03.03.2025 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04.08.2022 ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та із заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю у розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с. 5-7).

Пунктом 4.2.7 Індивідуального плану працевлаштування безробітного від 05.08.2022 року № 007 визначено, що клієнт (відповідач у справі) зобов`язується інформувати Центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини, що впливають на припинення реєстрації безробітного, у разі необхідності та відповідно до законодавства повертати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, що передбачено частиною третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с. 8-9).

У додатку 2 до Індивідуального плану працевлаштування безробітного від 05.08.2022 року № 007 відповідач ОСОБА_1 підтвердила своїм підписом про те, що з правами та обов`язками безробітного ознайомлена та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей (а.с. 9 зворотній бік).

Згідно відомостей, що містяться у Персональній картці № 00036 відповідачу було надано статус безробітного з 04.08.2022 (а.с. 10).

Як убачається зі службової розписки № 72 від 19.05.2023 при опрацюванні пам`ятки про працевлаштування у період статусу було виявлено, що безробітна ОСОБА_1 виконувала роботи за договором ЦПХ з 16.10.2019 по 20.12.2022 в АТ «БАНК ФОРВАРД» (а.с. 11).

Як убачається з даних про особу з ПК дата припинення трудових відносин з АТ «БАНК ФОРВАРД» 20.12.2022, підстава припинення трудових відносин ст. 846 ЦК України (а.с. 12).

Відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 103 від 28.06.2023 розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 , яка перебувала на обліку в центрі зайнятості як безробітна з 04.08.2022р. по 12.11.2022р., надавала послуги згідно Договору про надання послуг з кур`єрської доставки відправлень з АТ «БАНК ФОРВАРД» з 16.10.2019 по 20.12.2022. (а.с. 13-14).

Лист уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «БАНК ФОРВАРД» від 20.06.2023 № 23-1520 «Щодо розслідування страхового випадку» містить пояснення про те, що між банком та ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг з кур`єрської доставки відправлень № А- від 16.10.2019, який було розірвано за ініціативою банку 20.12.2022 (а.с. 15).

У розділі 8 договору про надання послуг з кур`єрської доставки відправлень № A/ від 04.09.2017р, укладеному між ПАТ АБ «БАНК ФОРВАРД» та ОСОБА_1 визначено строк дії договору, порядок його зміни та припиненні (а.с. 16-20).

Даний договір було припинено 20.12.2022 шляхом розірвання, що підтверджується повідомленням про одностороннє дострокове розірвання договору від 05.12.2022 (а.с. 21).

Наказом Білоцерківської філії Київського обласного центру зайнятості № 32/01-08 від 29.06.2023 «Про повернення матеріального забезпечення в результаті розслідування страхових випадків» визнано кошти, виплачені як допомога по безробіттю в сумі 12405,09 грн за період з 04.08.2022 по 11.11.2022 такими, що підлягають поверненню (а.с. 22).

05.07.2023 Білоцерківська філія Київського обласного центру зайнятості на адресу ОСОБА_1 направила претензію № 433/14-01/01-24 з вимогою повернути 12405,09 грн (а.с. 23).

Відповідно до довідки № Е105206/12/2024/0002 від 06.12.2024, виданої Білоцерківською філією Київського обласного центру зайнятості дохід ОСОБА_1 у вигляді допомоги по безробіттю у період з 04.08.2022 по 12.11.2022 склав 12405,09 грн (а.с. 24).

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Як визначено ч. 1 ст. 4 вказаного Закону до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного (ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення»).

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої лади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу зареєстрованого безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Відповідно до частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, що на час подання ОСОБА_1 до Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості 04.08.2022 про надання їй статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю був чинним Договір про надання послуг з кур`єрської доставки відправлень № А-5 від 16.10.2019 року, укладений між ПАТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 .

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 8.1 Договору про надання послуг з кур`єрської доставки відправлень № А- від 16.10.2019 року, укладеного між ПАТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 , визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2019.

Згідно п.9.2 цього Договору у випадку, якщо жодна із сторін не пізніше ніж за 10 робочих днів до закінчення терміну дії Договору письмово не повідомить іншу сторону про намір припинити відносини, що випливають із даного Договору, то він вважається автоматично продовженим на кожний наступний календарний рік на тих же умовах, які були передбачені даним Договором.

Пунктом 9.3 Договору встановлено, що при бажанні достроково припинити дію даного Договору в будь-який час протягом терміну дії Договору одна із сторін зобов`язана письмово проінформувати про це другу Сторону не пізніше 5 календарних днів до запланованої дати розірвання Договору. При цьому після закінчення 5 календарних днів з дня одержання Стороною такого повідомлення Договір вважається розірваним, а в частині взаєморозрахунків між Сторонами діє до їхнього повного виконання.

Вказаним Договором передбачено, що замовник зобов`язується прийняти надані виконавцем послуги та оплатити їх; замовник зобов`язаний вчасно і в повному обсязі оплачувати вартість наданих послуг виконавця; сплата наданих послуг здійснюється згідно затверджених сторонами тарифів, а саме згідно Порядку і розміру оплати винагороди виконавця.

Факт отримання чи неотримання ОСОБА_1 коштів у якості винагороди не змінює її обов`язку повідомити центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення.

Наявність укладеного особою, яка звертається із заявою про надання їй статусу безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про наявність такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.

Вищезазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду у справі № 367/2095/17 від 04.04.2018 та № 464/9098/16-ц від 27.02.2019.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач не надала будь-яких доказів, які б відповідали вимогами ст.ст. 77-81 ЦПК України та свідчили про те, що вона своєчасно повідомила центр зайнятості про всі обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Звертаючись із заявою до центру зайнятості 04.08.2022 про надання їй статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю Договір про надання послуг № А- від 16.10.2019, укладений між ПАТ «Банк Форвард» та нею, не був розірваний.

За період з 04.08.2022 до 12.11.2022 ОСОБА_1 отримала допомогу по безробіттю в сумі 12405,09 грн. Оскільки така допомога їй була нарахована та виплачена на підставі недостовірних відомостей, поданих особою, тобто внаслідок недобросовісності набувача, сума таких коштів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

V. Висновки суду за результатами розгляду заяви.

Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Київського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно одержаної допомоги по безробіттю підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст.ст.133, 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Київського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно одержаної допомоги по безробіттю задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київського обласного центру зайнятості суму незаконно одержаної допомоги по безробіттю у розмірі 12405,09 грн (дванадцять тисяч чотириста п`ять гривень 09 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київського обласного центру зайнятості судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (стаття 285 ЦПК України), яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Київський обласний центр зайнятості, , місцезнаходження: провулок Будівельників, 5а, м. Київ, 02100.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 03.03.2025 року.

Суддя Г. О. Рижко