Провадження №2/359/1375/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Шандар М.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 28 квітня 2001 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . Позивач не бажає жити однією сім`єю з ОСОБА_2 , збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов, наполягає на його задоволенні.

ОСОБА_2 не з`явився у судове засідання та не подав відзив на пред`явлений позов. Він у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки (а.с.20).

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

28 квітня 2001 року ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_2 шлюб, зареєстрований у Любарецькій сільській раді Бориспільського району, про що в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений запис за №03. Після укладення шлюбу ОСОБА_3 було присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 28 квітня 2001 року (а.с.7).

Спірні правовідносини регулюються главою 3 «Загальні положення» та главою 11 «Припинення шлюбу» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки» СК України.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем та заперечує проти вжиття заходів спрямованих на примирення. Ці обставини свідчать про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Примушування ОСОБА_1 до шлюбу з відповідачем не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між ОСОБА_1 та відповідачем, належить розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією від 16 грудня 2024 року (а.с.14а). Пред`явлений нею позов задоволений.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 28 квітня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у Любарецькій сільській раді Бориспільського району, про що в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений запис за №03, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець