УХВАЛА

28 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 348/1624/20

провадження № 61-2017ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої

діє представник - адвокат Шургот Оксана Василівна, на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2024 року, постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 13 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2020 року заяву представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , а саме на приміщення кафе, загальною площею 176 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно даного майна, проводити його перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області

від 25 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 13 січня 2025 року, первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 таке майно:

-приміщення кафе, загальною площею 176,0 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку:

-приміщення кафе, загальною площею 176,0 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частку:

-приміщення кафе, загальною площею 176,0 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю задоволено частково.

Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_1 таке майно:

-домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_2 ;

-квартиру АДРЕСА_3 .

У задоволенні решти позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю відмовлено.

Заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2020 року скасовано.

Знято арешт, накладений на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , а саме на приміщення кафе, загальною площею 1

76 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Знято заборону вчиняти будь-які дії з вказаним майном, направлені на його відчуження, укладати угоди стосовно нього, проводити його реєстрацію

та перереєстрацію.

У лютому 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої

діє представник - адвокат Шургот О. в., на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 13 січня 2025 року.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати у частині задоволення позову ОСОБА_2 та відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 та ухвалити у цій частині нове рішення.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судами норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного

у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 336/1191/16-ц,

від 15 квітня 2019 року у справі № 335/654414-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 643/20180/15-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 635/12401/13-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 127/108/15-ц, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

У касаційній скарзі заявник, з метою охорони та захисту своїх інтересів, просить зупинити виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення касаційного провадження, оскільки ОСОБА_2 може безперешкодно розпоряджатися своєю часткою, а у разі задоволення вимог касаційної скарги у ОСОБА_1 виникне необхідність здійснювати реєстраційні дії щодо права власності на нежитлове приміщення.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Законодавець не обмежив дискреційні повноваження судів щодо підстав для зупинення виконання оскарженого рішення суду або його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання). Водночас, Верховний Суд виходить з того, що особливістю таких ухвал суду касаційної інстанції є те, що вони приймаються лише на стадіях виконання судового рішення, тобто, після ухвалення судового рішення у справі, що набрало законної сили. Оскільки однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України), свобода судового розсуду у такому випадку не є необмеженою. Суд має право вчинити відповідні дії, але лише у виняткових випадках, зокрема, як-що кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди. При цьому, сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином. Сама по собі незгода учасника судового процесу із мотивами ухваленого у справі судового рішення не є достатньою підставою для зупинення його виконання та дії, оскільки правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи по суті у касаційному порядку судові рішення.

Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Клопотання заявника зазначеним вимогам не відповідає та не містить достатніх підстав для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, оскільки заявником не доведено, що у випадку задоволення касаційної скарги здійснення повороту виконання судових рішень буде утруднено.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистої приватної власності,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої

діє представник - адвокат Шургот Оксана Василівна, на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2024 року, постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 13 січня 2025 року.

Витребувати з Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 348/1624/20.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 30 березня 2025 року.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2024 року, постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 13 січня 2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник