Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/62/25
Справа № 279/4611/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Гонцовською Л.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу №279/4611/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання батьківства, стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що з середини літа 2016 року і до травня 2023 року з відповідачем по справі ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу у його квартирі. В січні 2023 року вона завагітніла, про що повідомила відповідача, але він почав заперечувати вагітність від нього і в квітні 2023 року змушена була повернутися від нього до себе додому. ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_3 . За час спільного проживання з відповідачем позивач не була розлучена з першим чоловіком ОСОБА_4 , а тому в свідоцтві про народження доньки записано батьком першого чоловіка, по батькові дитину як ОСОБА_3 . Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 11 грудня 2023 року шлюб з першим чоловіком розірвано . Відповідач є батьком, але він відмовляється подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства.

Просила визнати батьківство ОСОБА_2 щодо доньки ОСОБА_3 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , внісши зміни в актовий запис про народження дитини; стягувати з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку, та інших доходів щомісячно; стягнути з відповідача кошти за сплату судового збору та судові витрати.

Ухвалою суду від 23.08.2024 року було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги просив задовольнити частково, в разі підтвердження батьківства призначити сплату аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, до розміру 3000,00 гривень, зменшити розмір витрат на залучення експерта до розміру 6000,00 гривень.

Вказав, що дійсно з середини літа 2016 року і до травня 2023 року проживали однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу у його квартирі, що розташована за адресою АДРЕСА_1 . Протягом останніх шести місяців спільного проживання поведінка позивача значно погіршилася. Вона почала зловживати алкоголем та вести аморальний спосіб життя. Бували випадки, коли через свою поведінку ОСОБА_1 йшла з речами та проживала у іншого чоловіка. Неодноразові спроби допомогти позбутися залежності через розмови та припинення матеріальної підтримки не дали жодного результату. Останнє тривале перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння змусило прийняти рішення припинити стосунки. Про вагітність позивач повідомила не відразу, як вона зазначає в позовній заяві, а через три місяці (орієнтовно середина-кінець березня 2023 року). Звісно, через її поведінку відповідач не міг сприйняти це серйозно та засумнівався в правдивості слів. Враховуючи вищезазначене, не мав наміру подавати заяву до органу реєстрації актів цивільного стану про визнання батьківства. Відповідач перебуває на обліку в КП "Коростенська ЦМЛ КМР" з діагнозом стабільна стенокардія напруги ІІІ ФК; постінфарктний (ІМ 03.12.2023 р.) та атеросклеротичний кардіосклероз, коронаросклероз (стентування стовбура та ПМШГ ЛКА 2 DES 11.01.2024 р.); гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 2 ст., ризик дуже високий. У січні 2024 року відповідачу було проведено операцію. Після операції регулярно відвідує лікаря, здає аналізи, вартість яких становить 900 гривень, та отримує необхідне лікування. Щомісяця на придбання ліків витрачає близько 3500 гривень. До того ж, у зв`язку із наявністю загального захворювання встановлено інвалідність третьої групи. Так, регулярне медичне обслуговування та витрати на лікування суттєво впливають на фінансове становище. Окрім цього, відповідач щомісяця несе витрати, пов`язані з оплатою житлово-комунальних послуг, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, що також повинно враховуватися при розгляді вимоги про стягнення аліментів, як обов`язкові витрати, які не можна не здійснювати. Враховуючи все вищезазначене, а також те, що місцем проживання позивача із дитиною є с.Злобичі Коростенського р-ну Житомирської обл., вважає необхідну, достатню для забезпечення потреб ОСОБА_3 та таку, що має можливість сплачувати суму аліментів в розмірі 1/6 частину заробітку (доходу). Вважає, розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним із складністю даної справи, обсягом наданих адвокатом послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат, а також розумності їх розміру, реалізує своє право на подання до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Позивач відповідь на відзив не подала.

Представник третьої особи направила пояснення щодо позову, вказала, що при державній реєстрації народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження №443 від 19.10.2023 року, складений Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області), відділ керувався частиною першою статті 133 Сімейного кодексу України, а саме якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. При постановленні рішення судом необхідно зазначити про зобов`язання відділу виключити з актового запису про народження дитини відомості про особу, яка записана батьком дитини та внести відомості про особу, яка є батьком дитини. Просили розглянути справу без їх присутності.

Позивач разом із позовною заявою подала до суду клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, однак під час судового розгляду сторони дійшли згоди добровільного проведення генетичного дослідження походження дитини.

Позивач подала зяву, розгляд справи просила провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовільнити. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, розгляд справи просив проводити у їх відсутності, подавши письмову заяву.

Представник відповідача подала заяву, розгляд справи просила проводити у відсутність відповідача та представника, позовні вимоги визнали та не заперечили щодо їх задоволення, надала аналіз ДНК на батьківство.

Дослідивши подані докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , батьками якої записані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які на час народження дитини перебували в шлюбі між собою.

11.12.2023 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано.

Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Ст.134 СК України передбачено внесення змін до актового запису про народження на підставі рішення суду у разі визнання батьківства.

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Для підтвердження кровного споріднення дитини та відповідача сторонам була надана можливість самостійно пройти відповідне медичне дослідження. Згідно долученого до матеріалів справи результату аналізу ДНК на батьківство №45464-50379 від 13.11.2024 року, проведеного медико-генетичним центром МАМА ПАПА шляхом аналізу STR-локусів ДНК, ймовірність батьківства ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 становить 99,999998%, що підтверджує, що ОСОБА_2 є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 .

Відповідач визнав своє батьківство щодо ОСОБА_3 .

Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач визнає себе батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог в цій частині, так як вони пред`явлені в інтересах дитини та є обґрунтованими, законними та підтверджуються матеріалами справи.

Як передбачено ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів ( ст.182 СК України).

Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За таких обставин, враховуючи матеріальне становище сторін, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню, а саме з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку ( доходу) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну допомогу за правничу допомогу суд зазначає наступне.

Статтею 133 ЦПК України визначено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як передбачено ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадку надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір судових витрат встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.141 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка в силу приписів частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України».

Представник позивача адвокат Бугайов М.В. долучив до поданої позовної заяви договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.02.2024 року, додаток 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.02.2024 року, згідно якого вартість правової допомоги у зборі документів і підготовці позовної заяви про встановлення батьківства і стягнення аліментів, та участь в судових засіданнях складає 5000 гривень, квитанцію до прибуткового касового ордеру №18/07 від 18.07.2024 року, на підставі якого від ОСОБА_1 було отримано 5000 гривень.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача коштів за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи в сумі 24000 грн., то судом вказана експертиза не призначалась, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №3 від 04.11.2024 року, платником за генеолічні послуги в загальній сумі 5400 гривень є ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись 265-268 ЦПК України, ст.128, 134, 180-183 СК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 19.10.2023 року, видане Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №443 від 19.10.2023 року).

Внести зміни в актовий запис №443 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зроблений 19 жовтня 2023 року Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), та вказати в графі "батько" - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, уродженець с.Десятини Коростенського району Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_1 .

Щомісячно стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.07.2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6211 (шість тисяч двісті одинадцять) гривень 20 копійок судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_4 від 08.09.2001 року, РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача: Бугайов Микола Вікторович , адреса: АДРЕСА_3 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №587 від 11.08.2011 р., видане Житомирською КДКА на підставі рішення №21 від 14.07.2011 р.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_5 від 19.02.2001 року, РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник відповідача: Васянович Марія Іванівна , адреса: АДРЕСА_5 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №001357 від 02.03.2023 р., видане Радою адвокатів Житомирської області на підставі рішення №2/2/6 від 03.02.2023 р.

Суддя Волкова Н.Я.