ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1639/25 Справа № 204/1688/24 Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д. Л. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Логвінова Вікторія Володимирівна, на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2024 року в цивільній справі номер 204/1688/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра», про стягнення збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра», про стягнення збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29 червня 2021 року в м. Дніпро, по вул. Робоча, буд. 83, в районі е/о № 267, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Lexus RX 350, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу Kia Sportage, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та транспортного засобу Nissan Juke, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Вказані обставини встановленні та об`єктивно підтверджуються постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2021 року по справі №204/5251/21, якою встановлена вина ОСОБА_1 у скоєному ДТП.

Внаслідок вищевказаної пригоди автомобілю Nissan Juke, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , завдано механічних пошкоджень, а його власнику з вини відповідача завдано матеріальний збиток (майнову шкоду). Як свідчить висновок судового експерта авто-товарознавця №4907/21 від 26 липня 2021 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого автомобіля Nissan Juke, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , складає 220209,38 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА». Вказана страхова компанія виконала свої зобов`язання перед потерпілим та сплатила відшкодування у розмірі 130000,00 грн, що становить максимальний ліміт відповідальності страховика (страхову суму) на час укладання полісу. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на викладені обставини, залишок невідшкодованої на цей час з боку відповідача матеріальної шкоди складає 90209,38 грн. Крім цього позивач мав додаткові витрати для відновлення свого порушеного права, а саме витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 1800,00 грн.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 матеріальний збиток у розмірі 90209,38 грн, витрати на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 1800,00 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра», про стягнення збитків завданих внаслідок ДТП - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП у розмірі 90209,38 грн та витрати на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 1800,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1211,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Логвінова В.В., подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2024 року в справі №204/1688/24 та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норма процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Так, якщо автомобіль не відремонтований, то суд не може взяти до уваги експертне дослідження та повинен час розгляду справи в суді вже фактично визначити розмір відновлювального ремонту на підставі саме документів, які підтверджують здійснення такого ремонту. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного суду: №753/19288/14-ц від 30.10.2019 року та №591/3152/16-ц від 25.03.2019 року.

Посилання представника відповідача на зазначену постанову були проігноровані судом першої інстанції.

Факт того, чи відремонтований чи ні автомобіль на день розгляду справи судом підлягає доведенню саме позивачем. Якщо автомобіль відремонтований позивач має надати калькуляцію ремонтних робіт із станції технічного обслуговування де такий ремонт проводився. А стягнення збитку із відповідача, визначеного експертним дослідженням у випадку, коли вартість зробленого ремонту може бути значно нижчою, від збитку, визначеного експертом, може призвести до незаконного збагачення позивача.

З наданого позивачем Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №60 від 13 жовтня 2021 року, складеного ФОП ОСОБА_4 вбачається, що фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan Juke, склала навіть більше, ніж зазначено у висновку експерта №4907/21 від 26 липня 2021 року, а саме 222245,00 грн. Акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту є одним з документів, що підтверджують надання послуги. Проте, акт не підтверджує того факту, що за цю послугу було сплачено грошові кошти. Оскільки таким доказом може бути лише розрахунково-касовий документ, такий як квитанція, платіжна інструкція, чек тощо.

Позивачем не доведено факт того, що він взагалі сплачував за ремонт автомобіля грошові кошти, і що цих коштів було не достатньо для поновлення порушеного права (до приведення автомобіля у технічно справний стан, який був до ДТП).

На думку відповідача позивач вводить суд в оману з приводу дійсної вартості відновлювального ремонту (фактичного розміру збитку) з метою незаконного збагачення.

Від інших учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що з постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2021 року по справі №204/5251/21 вбачається, що 29 червня 2021 року, о 17 годині 15 хвилин, у м. Дніпро по вул. Робоча, біля будинку 83, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Lexus RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при виявленні перешкоди для руху не вжив всіх заходів аж до зупинки, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850,00 грн (а.с. 5).

Власником пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 29 червня 2021 року транспортного засобу Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_3 , є позивач ОСОБА_2 (а.с. 5зв).

15 липня 2021 року судовим експертом Дроздовим Ю.В. було оглянуто транспортний засіб Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та складено протокол огляду колісного транспортного засобу (КТЗ), в якому зафіксовано обсяг пошкоджень даного транспортного засобу (а.с. 92-94).

Згідно з висновком експерта №4907/21 товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ від 26 липня 2021 року, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу автомобіля Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 276068,77 грн. Вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу - автомобіля Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 220209,38 грн. Вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу - автомобіля Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 194745,81 грн (без урахування складової ПДВ). Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіля Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 220209,38 грн (а.с. 80-107).

07.10.2021 року позивачем отримано страхове відшкодування за ремонт автомобіля Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_3 , згідно зі страховим актом №0034178.06.21/1 в сумі 130000,00 грн (а.с. 6зв).

З Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №60 від 13 жовтня 2021 року, складеного ФОП ОСОБА_4 та підписаного ОСОБА_5 як представником

ОСОБА_2 за дорученням, вбачається, що фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan Juke склала 222245,00 грн (а.с. 59-59зв).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

З вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 990 ЦК України передбачено умови та порядок здійснення страхової виплати.

Так, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Статтею 29 та пунктом 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Майнова шкода - зменшення майнової сфери особи (учасника правовідносин, потерпілого) внаслідок пошкодження чи знищення її майна або внаслідок порушень її особистих немайнових прав.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

При цьому з винної у ДТП особи стягується різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими за страхове відшкодування (страхової виплати) (постанова Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі №6-691цс15).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У пункті 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Наведене відповідає правовим позиціям, викладеним у постанові Верховного Суду у справі №522/15636/16-ц від 11.11.2019 року.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що з постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2021 року по справі №204/5251/21 вбачається, що 29 червня 2021 року, о 17 годині 15 хвилин, у м. Дніпро, по вул. Робоча, біля будинку 83, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Lexus RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при виявленні перешкоди для руху не вжив всіх заходів аж до зупинки, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850,00 грн.

Власником пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 29 червня 2021 року транспортного засобу Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_3 , є позивач ОСОБА_2 ..

15 липня 2021 року судовим експертом Дроздовим Ю.В. було оглянуто транспортний засіб Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та складено протокол огляду колісного транспортного засобу (КТЗ), в якому зафіксовано обсяг пошкоджень даного транспортного засобу.

Згідно з Висновком експерта №4907/21 товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ від 26 липня 2021 року, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу автомобіля Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 276068,77 грн. Вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу - автомобіля Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 220209,38 грн. Вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу - автомобіля Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 194745,81 грн. (без урахування складової ПДВ). Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіля Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 220209,38 грн.

07.10.2021 року позивачем отримано страхове відшкодування за ремонт автомобіля Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_3 , згідно зі страховим актом №0034178.06.21/1 в сумі 130000,00 грн.

З Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №60 від 13 жовтня 2021 року, складеного ФОП ОСОБА_4 та підписаного ОСОБА_5 як представником ОСОБА_2 за дорученням, вбачається, що фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan Juke склала 222245,00 грн.

Таким чином, сума збитків, яку не було компенсовано позивачу складає 90209,38 грн (220209,38 грн - 130000,00 грн).

Доказів. які би вказували на інший розмір завданих позивачу збитків відповідачем суду не надано.

За таких обставин, виходячи з наведеного, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 90209,38 грн.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції, висновків суду не спростовують, переважно зводяться до незгоди із встановленими судом обставинами, та спрямовані на переоцінку доказів у справі.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Логвінова Вікторія Володимирівна, залишити без задоволення, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: