УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 березня 2025 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рядча Т.І., дослідивши на предмет дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою від 17.02.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків та відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

24.02.2025 року на виконання ухвали суду від 17.02.2025 року позивачем надано заяву про усунення недоліків, в якій останній просив відстрочити сплату судового збору у відповідності до ст.136 ЦПК України. В обгрунтування свого клопотання вказав, що загальна сума доходу позивача за 2023 рік складає 0 грн., загальна сума доходу за соціальними виплатами з наявності 3 групи інвалідності з дитинства складає 25 200 грн. Отже, 5% від доходу позивача становить 1260 грн., при цьому розмір судового збору за подання позову складає 4167, 97 грн., що перевищує 5% доходу позивача, тому вважає, що є підстави для відстрочення сплати судового збору. Крім цього, позивач зазначив, що у зв`язку з російською агресією він був змушений покинути м.Херсон, що негативно вплинуло на його майновий стан.

Вивчивши матеріали заяви про усунення недоліків та клопотання про відстрочення від сплати судового збору, суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до ч.3 ст.136 ЦПК України з підстав зазначених у частині першої цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно п.1ч.1ст.8,ч.2ст.8ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але недовше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача -фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу ж статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду № 0940/2276/18 від 14.01.2021 року.

Відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком. При цьому, це право суду закон пов`язує із встановленням обставин, які свідчать про дійсну складність фінансового становища сторони, яка звертається з відповідним клопотанням.

Суддя зазначає, що положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного чіткого переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Позивач зазначає, що він є інвалідом з дитинства, про що надав відповідну довідку, та вказав, що доходи відповідно до відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків за 2023 рік відсутні, при цьому ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, укладений 21.12.2021 року, яким позивач надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 154132 грн., що за курсом НБУ на день укладення договору становить 5650 доларів США.

При цьому суд зауважує, що в акту про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком вказано ОСОБА_4 , місце проживання: ОСОБА_5 , рут де Теза, Аленія (Східні Піренеї), а професія адвокат.

Жодних доказів на підтвердження чи спростування вказаних відомостей суду не надано. Враховуючи наданий доказ, суд вважає доцільним зазначити, що позивач проживає за кордом і вірогідно має заробіток.

За вказаних обставин, суд залишає без задоволення клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Оскільки позивачем не надано належних доказів, з яких можна встановити дійсних дохід позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є ЗУ "Про судовий збір", яким визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру поданою фізичною особою, становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Представником позивача при подачі позову визначено ціну позову в розмірі 520996,43 грн., отже розмір судового збору за подання позовної заяви становить 5209 грн.

Згідно ч.3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, викладене судовий збір за подання вказаного позову становить 4167,97 грн.

ЄСПЛ у своїх рішеннях послідовно констатує, що пункт 1 статті 6 Конвенції дійсно вимагає, щоб суди мотивували висновки в рішеннях. Хоча ЄСПЛ і наголошує, що ця вимога не означає обов`язку суду надавати детальну відповідь на кожен аргумент, таке питання вирішується виключно у світлі обставин конкретної справи.

Як вбачається із наданої заяви про усунення недоліків, вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху повторно з наданням позивачу додаткового строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 , про відстрочення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - залишити без руху.

Надати позивачу додатковий строк 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: сплатити судовий збір в розмірі 4167,97 грн.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.І. Рядча