Провадження № 2/344/970/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Антоняка Т.М.,

секретаря Ласки І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську цивільну справу за позовом розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківськ справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Івано-Франківської Державної Нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови, зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Корнієнко Максим Ігоревич, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з позовом до Першої Івано-Франківської Державної Нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови, зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину за законом, покликаючись на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом Спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, що складається з недоотриманої пенсії у розмірі 116101,13 грн, що підтверджується довідкою № 1200-0403-821317 від 21.08.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (довідка знаходиться у відповідача). Після смерті ОСОБА_2 позивач звернувся до Першої Івано-Франківської державної Нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого відповідачем заведено спадкову справу № 92/2024. Проте, постановою № 1543/02-21 від 26.08.2024, яка винесена державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної Нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Литвишко В.М., ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію у розмірі 116101,13 грн, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Підстава для відмови неможливість встановити повне коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що дана постанова є такою, що порушує права позивача як спадкоємця. Оскільки спадщина була прийнята позивачем та вчинені усі необхідні дії для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину у встановлений законом порядок. Ним було подано відповідний пакет документів та надано для огляду нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через неможливість встановити повне коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 є формальною та не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить скасувати постанову № 1543/02-21 від 26.08.2024, яка винесена державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Литвишко В.М. про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію у розмірі 116101,13 грн, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ; зобов`язати Першу Івано-Франківську державну нотаріальну контору Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції видати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті Спадкодавця - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника.

Представник відповідача у судове засідання не прибув. 11.02.2025 до суду надійшло заперечення на позовну заяву, за підписом державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Литвишко В.М., у якому вказано, що ОСОБА_1 є спадкоємцем п`ятої черги за законом. У своїй заяві про прийняття спадщини ОСОБА_1 зазначає, що є спадкоємці першої черги з законом, а саме: чоловік спадкодавця - ОСОБА_3 , дочка спадкодавця - ОСОБА_4 , син спадкодавця - ОСОБА_5 . ОСОБА_1 не входить до числа спадкоємців першої черги за законом та має право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Заяви про відмову від прийняття спадщини в матеріалах спадкової справи до майна ОСОБА_2 від інших спадкоємців, у тому числі від спадкоємців першої черги за законом, не надходили та в матеріалах спадкової справи відсутні. Довідку органу реєстрації про місце проживання ОСОБА_2 на день смерті та коло осіб, місце проживання яких було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем, ОСОБА_1 нотаріусу не надано. Витребувати вказану інформацію немає можливості у зв`язку з тим, що останнім місцем реєстрації спадкодавця є територія, окупована Російською Федерацією, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Видача свідоцтва про право на спадщину за законом з порушенням черги спадкування спричинить порушення прав та законних інтересів інших спадкоємців, що є недопустимим. Скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не усуне причини, що перешкоджають вчиненню нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину.

Просить відмовити у задоволенні позову.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, народився у м. Луганськ.

Згідно довідки від 18.10.2023 № 2615- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу. Зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з копії свідоцтва про Спадкодавця серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 12.02.2024 звернувся до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Першою Івано-Франківською державною Нотаріальною конторою Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції заведено спадкову справу № 92/2024.

Постановою № 1543/02-21 від 26.08.2024, яка винесена державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної Нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Литвишко В.М., позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію у розмірі 116101,13 грн, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

У Постанові державного нотаріуса Литвишко В.М. зазначено, що на виконання вимоги закону, нотаріусом під час проведення правового аналізу поданих документів було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . До майна ОСОБА_2 в Першій Івано-Франківській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 92/2024. Згідно матеріалів спадкової справи, заяву про прийиятгя спадщини за законом подав онук спадкодавця - ОСОБА_1 . Заяви про прийняття або відмову від прийняття спадщини від інших осіб, в матеріалах спадкової справи відсутні. На день смерті ОСОБА_2 залишилося майно: недотримана пенсія у розмірі 116 101 (сто шістнадцять тисяч сто одна) гривня 13 (тринадцять) копійок, що підтверджується довідкою № 1200-0403-8/21317 від 21.08.2024 року, наданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області на запит державного нотаріуса.

Нотаріусом зазначено на неможливість встановити повне коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 . Витребувати вказану інформацію немає можливості у зв`язку з тим, що останнім місцем реєстрації спадкодавця є територія, окупована Російською Федерацією, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відсутність у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів є перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом, водночас, встановлення кола спадкоємців та визнання права власності на майно в порядку спадкування, може бути вирішене в судовому порядку. Відтак постановлено про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію у розмірі 116 101 (сто шістнадцять тисяч сто одна) гривня 13 (тринадцять) копійок, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Як встановлено, позивач є онуком спадкодавиці, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до абз. 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У заяві від 12.02.2024 про прийняття спадщини ОСОБА_1 повідомив, що крім нього спадкоємцями першої черги за законом, які мають право на прийняття спадщини, є чоловік спадкодавця - ОСОБА_3 , дочка спадкодавця - ОСОБА_4 , син спадкодавця - ОСОБА_5 .

Заяви про відмову від прийняття спадщини у матеріалах спадкової справи до майна ОСОБА_2 від інших спадкоємців, у тому числі від спадкоємців першої черги за законом, у матеріалах спадкової справи відсутні.

Інших відомостей про спадкоємців суду не надано.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

До матеріалів справи позивачем не надано інших доказів на підтвердження своїх вимог, а наявні докази не спростовують обставини, що викладені нотаріусом у постанові від 26.08.2024.

Частинами 1, 3 статті 12, частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2019 року в справі №127/13957/16-ц (провадження № 61-26417св18) викладена правова позиція, що «за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

На підставі викладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Першої Івано-Франківської Державної Нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови, зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину за законом, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження наявності достатніх правових підстав на визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування за законом, як спадкоємця другої черги, після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 206, 259, 264, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Першої Івано-Франківської Державної Нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови, зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину за законом відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 27.02.2025 року.