Справа №442/1002/25
Провадження №2/442/578/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання Лесович О.Ю.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 80 років помер його батько ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Літнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області.

Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими спорудами та будівлями.

Оскільки ОСОБА_3 заповіт не складав то спадкування відбувається за законом. Спадкоємцями першої черги є позивач та його брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

19 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького нотаріального округу Гавдяк Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу №31/2024.

22 січня 2025 року нотаріус видала постанову по відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (житловий будинок АДРЕСА_2 ), а також відсутня реєстрація права власності на даний будинок на ім`я спадкодавця.

Відповідно до довідки виконкому Меденицької селищної ради від 19.12.2024 №247: житловий будинок АДРЕСА_2 , згідно по господарських рахується за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Даний житловий будинок побудований у 1950 році.

З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті батька ОСОБА_3 позивач змушений звернутись до суду із цією позовною заявою в порядку загального позовного провадження про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 80 років помер ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Літнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими спорудами та будівлями.

За життя ОСОБА_3 заповіт не складав, тому спадкування відбувається за законом. Спадкоємцями першої черги є його два сина: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

19 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького нотаріального округу Гавдяк Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу №31/2024.

22 січня 2025 року нотаріус видав постанову по відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Те, що житловий будинок АДРЕСА_1 , належав спадкодавцю підтверджується довідкою виконкому Меденицької селищної ради від 19.12.2024 №247, в якій зокрема зазначено, що згідно по господарських книг в АДРЕСА_1 , знаходиться житловий будинок, який рахується за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Даний житловий будинок побудований у 1950 році.

Згідно ст. 66-69 ЗУ "Про нотаріат", п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв.наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 1 Постанови спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Стаття 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК УРСР (1963 року) регламентовано, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ст. 534 ЦК УРСР (1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом - усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до вимог ст. 548 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Оскільки позивач належно утримує будинок батька від дня його смерті і по даний час, то фактично вступив у володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області № 224 від 05.11.2024.

Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину мотивована нотаріусом відсутністю документа про право власності на нерухоме майно.

У пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва.

Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , виготовленого КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО», вбачається, що такий будинок 1950 року побудови.

Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що спадкоємець вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 247, 258, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Дата складення рішення - 24.02.2025.

Суддя О.В. Крамар