Справа № 214/1083/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про передачу цивільної справи за підсудністю

24 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по визначення часток у спільній сумісній власності, визнання права власності на частку рухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 05.02.2025, в якій просить суд: визнати за нею право власності на частку сонячних панелей, розташованих на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 як на частку у спільному майні подружжя.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали позовної заяви передано у провадження судді Євтушенку О.І. 05.02.2025.

У відповідності до ч.6 ст.187 ЦПК України 18.02.2025 на електронну пошту суду надійшла відповідь з адресно-довідкового органу про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 з 04.02.1965 та дотепер.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що вона не підсудна Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у зв`язку з чим підлягає передачі за підсудністю до належного суду.

Відповідно до визначеного ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст.6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Винятки із вказаного правила становить альтернативна підсудність (ст.28 ЦПК України) за вибором позивача, та виключна підсудність (ст.30 ЦПК України) за виключним переліком категорій справ, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність це особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, альтернативної або підсудність пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ. Правила виключної підсудності, визначені ст.30 ЦПК України, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються: будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно (земельні ділянки, будинки, квартири, тощо), речових (майнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно (право володіння, користування, тощо), а також поділ нерухомого майна, що перебуває в спільній власності, визнання недійсним договору купівлі - продажу будинку, розірвання договору оренди нерухомого майна у зв`язку з невиконанням стороною договору, переводу прав покупця нерухомого майна, стягнення заборгованості з орендної плати та користування нерухомим майном тощо.

Отже, правила виключної підсудності застосовуються лише до справ, які виникають з приводу нерухомого майна, щодо справ предметом яких є рухоме майно застосовуються загальні правила визначення підсудності.

За ч.1 ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Норми Цивільного кодексу України при класифікації речей як об`єктів цивільних прав поділяють речі на рухомі і нерухомі.

Відповідно до ст.181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Отже, основним критерієм віднесення речей до нерухомих є фізична прив`язка об`єктів, розташованих на земельній ділянці, переміщення яких неможливо без їх знецінення. Вказані ознаки є основними і їх розглядати необхідно у сукупності. До нерухомості за походженням відносяться земельні ділянки, ділянки надр і все, що міцно пов`язане із землею, тобто об`єкти, переміщення яких без невідповідного збитку їхньому призначенню неможливе. Окрім нерухомості за походженням, в Україні існує «нерухомість згідно із законом». До неї відносять ті, що підлягають державній реєстрації повітряні і морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти.

Зі змісту позову слідує, що спір у справі стосується майнових прав ОСОБА_1 на сонячні панелі, набуті її чоловіком ОСОБА_3 у власність в період перебування їх у шлюбі за рахунок коштів, взятих нею в кредит за договором про споживчий кредит №550/148 від 05.01.2022, що визначає режим майна як спільної сумісної власності. Оскільки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а про права на спадщину після його смерті заявила також його мати ОСОБА_2 , з огляду на наявність між ними спадкового спору, виникла необхідність визначення частки позивача у спільній власності подружжя.

Таким чином, предметом спору є сонячні панелі та права на них.

Закон України «Про альтернативні джерела енергії» визначає сонячні панелі як об`єкти альтернативної енергетики енергогенеруюче та інше обладнання, що виробляє енергію за рахунок використання альтернативних джерел енергії.

Оскільки сонячні панелі це пристрої, які прямо перетворюють енергію сонячного світла на постійний електричний струм завдяки фотоелектричному ефекту, тобто є генеруючими установками, призначеними для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру, за своїм характером як об`єкти не відносяться до будівель та споруд, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, а фактично належать до групи «основні засоби» і в ряді випадків, встановлених законом, підлягають окремому введенню в експлуатацію (згідно з ДЕРЖАВНИМ КЛАСИФІКАТОРОМ БУДІВЕЛЬ ТА СПОРУД ДК 018 2000) та декларуванню як «Цінне рухоме майно» (в залежності від вартості) тому вони є рухомим майном.

Зважаючи на те, що позов безпосередньо стосується рухомого майна та не належить до виключної підсудності, а тому за правилами ст.27 ЦПК України повинен пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання/перебування відповідача фізичної особи.

За даними реєстру Криворізької міської територіальної громади, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що відповідно до адміністративно-територіального поділу відноситься до територіальної підсудності Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Обставини, які б вказували на альтернативну або виключну підсудність даної справи Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відсутні, у тому числі й з урахуванням того, що сонячні панелі установлені на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Інші відомості, які б могли свідчити про правомірність розгляду позовної заяви саме Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позивачем не зазначені, а відповідні докази до позовної заяви не надані.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по визначення часток у спільній сумісній власності, визнання права власності на частку рухомого майна, в порядку п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України підлягають передачі на розгляд за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суд зауважує, що дотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) розгляду справи є однією зі складових законності судового рішення. Розгляд справ з порушенням правил підсудності є грубим порушенням процесуального закону і підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України).

Окремо звертаю увагу на неприпустимості спорів про підсудність між судами та обов`язковості прийняття справи до провадження судом, якому вона надіслана (передана) в порядку ст.31 ЦПК України, що регламентовано ст.32 ЦПК України.

Керуючись ч.1 ст.27, ст.ст.30, 31, 32, 260, 261, 352-353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по визначення часток у спільній сумісній власності, визнання права власності на частку рухомого майна передати на розгляд за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Передачу справи здійснити не пізніше 5 днів після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня її підписання, але може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвалу суду складено та підписано 24.02.2025.

Суддя О.І. Євтушенко