ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 березня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/13092/21

Головуючий у першій інстанції - Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/132/25

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

сторони:

позивач: Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго"

відповідачі: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Карапути Л.В. від 30 грудня 2021 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, у справі за позовом Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго" звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідачів на його користь солідарно заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.10.2011 року по 31.04.2014 року в сумі 11 798 грн. 44 коп., за період з 01.05.2014 року по 31.12.2016 року в сумі 30 268 грн. 42 коп., за період з 01.11.2019 року по 31.08.2021 року в сумі 19 250 грн. 77 коп., та заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.10.2019 року по 31.08.2021 в сумі 27 109 грн. 90 коп. Позивач також ставив питання про стягнення на свою користь судового збору у розмірі 2 270 грн. Вимоги заявленого позову АТ "Облтеплокомунерго" обґрунтовувало тим, що у порушення вимог чинного законодавства, відповідачі, які є споживачами послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, які надає позивач, не здійснювали оплату за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість, яку позивач і просить стягнути із відповідачів.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.12.2021 року позов задоволено. Судом стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства "Облтеплокомунерго" заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.10.2011 року по 31.04.2014 року в сумі 11 798 грн. 44 коп., за період з 01.05.2014 року по 31.12.2016 року в сумі 30 268 грн. 42 коп., за період з 01.11.2019 року по 31.08.2021 року в сумі 19 250 грн. 77 коп. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства "Облтеплокомунерго" заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.10.2019 року по 31.08.2021 року в сумі 27 109 грн. 90 коп. Стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства "Облтеплокомунерго" по 567 грн. 50 коп., з кожного у відшкодування сплаченої суми судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції від 30.12.2021 року та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства "Облтеплокомунерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - відмовити. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 30.12.2021 року підлягає скасуванню, як таке, що є протиправним та ухваленим без врахування всіх обставин справи, із порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 зазначають, що саме власник нерухомості повинен нести відповідальність за несплату наданих житлово-комунальних послуг. За доводами апелянта, положення ч.3 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції 2017 року) стосуються солідарної відповідальності осіб, які проживають та/або зареєстровані у житлі власника, за їх зобов`язаннями саме перед власником з оплати житлово-комунальних послуг. Апелянт стверджує, що саме власник або співвласники квартири за адресою: АДРЕСА_1 , повинні відповідати за пред`явленими до них позовними вимогами, в межах належної їм на праві власності частки квартири. Апелянт вказує, що вона не є ні одноосібною власницею, ні співвласницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Доводи апеляційної скарги зазначають, що із розрахунків боргу, наданих позивачем до позовної заяви, не вбачається, хто є власником вказаної квартири та на кого саме відкрито абонентський рахунок № НОМЕР_1 . Апелянт стверджує, що вимоги позивача до неї про стягнення солідарно суми боргу, визначеної позивачем, не підлягають задоволенню, оскільки вона є неналежним відповідачем. За доводами апелянта, вона не проживає у спірній квартирі з лютого 2008 року, що підтверджується актом про непроживання особи за місцем реєстрації від 12.08.2021 року, який виданий уповноваженим представником Комунального підприємства "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_4 зазначає, що позивачем до заяви не додано жодних договорів, які б взагалі підтверджували наявність між нею та позивачем договірних правовідносин, і договорів на надання будь-яких житлово-комунальних послуг щодо спірної квартири по АДРЕСА_2 вона не укладала. Апелянт ОСОБА_4 вказує, що 11.10.2021 року її було знято із реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною відміткою в її паспорті. За доводами апелянта, у матеріалах справи міститься запит Деснянського районного суду міста Чернігова №750/13092/21/48877/2021 від 18.11.2021 року до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області щодо доступу до персональних даних. Відповідно до довідки від 12.11.2021 року, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_4 , 11.10.2021 року знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Апелянт вважає, що дані обставини беззаперечно свідчать про безпідставність та необґрунтованість вимог позивача про стягнення з неї заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у вказані позивачем періоди. За доводами апелянта, на підтвердження розміру заборгованості відповідачів за спожиті послуги позивачем надано розрахунки боргу, які не містять ні дати їх складення, ні порядкового номеру, і з даних розрахунків неможливо з`ясувати, яким чином позивач здійснював нарахування та за яким тарифом, тому апелянт із цими розрахунками позивача не погоджується.

Відповідно до приписів ч.1 статті 352 ЦПК України, яка регламентує право апеляційного оскарження, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Враховуючи, що апеляційна скарга про скасування рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.12.2021 року подана відповідачем ОСОБА_4 у своїх інтересах, оскільки відповідних повноважень представляти інтереси інших відповідачів вона не має, і відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 апеляційних скарг про скасування вказаного рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.12.2021 року не подавали, то оскаржуване ОСОБА_4 рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.12.2021 року у даній справі №750/13092/21, переглядається апеляційним судом лише в частині вирішення судом першої інстанції позову Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, і відповідно, в частині інших відповідачів, вказане рішення суду першої інстанції від 30.12.2021 року, апеляційним судом не переглядається.

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.12.2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, без повідомлення (виклику) учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони даного спору обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго" є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для суб`єктів усіх форм власності в м.Чернігові.

Квартира, в яку надавались послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води та по якій виник борг, розташована в АДРЕСА_1 .

Відомості щодо реєстрації права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_3 відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою 279034991 від 11.10.2021 року (а.с.8).

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_3 (апелянт ОСОБА_4 - з 12.10.1999 року по 11.10.2021 року, що підтверджується ксерокопією аркуша її паспорта (а.с.76)), а отже, відповідачі були споживачами послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, які надавалися позивачем у спірний хронологічний період - з 01.10.2011 року по 31.08.2021 року, згідно із договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року. На підставі ч.7 статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 24.06.2004 року (що діяв на момент спірних відносин), такий договір є договором приєднання.

Будинок АДРЕСА_2 підключений до об`єднаної системи централізованого теплопостачання. Будинок оснащено вузлом комерційного обліку теплової енергії (будинковий засіб обліку теплової енергії). Квартирний засіб обліку теплової енергії у квартирі АДРЕСА_4 - відсутній.

Враховуючи відсутність квартирного засобу обліку гарячої води, нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води здійснювалось, виходячи із кількості зареєстрованих мешканців у квартирі АДРЕСА_3 .

По справі встановлено, що відповідачі не здійснювали оплату за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання у сумі 61 317 грн. 63 коп., в тому числі: за період з 01.10.2011 року по 30.04.2014 року - в сумі 11 798 грн. 44 коп.; за період з 01.05.2014 року по 31.12.2016 року - в сумі 30 268 грн. 42 коп.; за період з 01.11.2019 року по 31.08.2021 року - в сумі 19 250 грн. 77 коп. та заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в сумі 27 109 грн. 90 коп. - за період з 01.10.2019 року по 31.08.2021 року (а.с.11-14).

09.07.2014 року Деснянським районним судом м.Чернігова було винесено судовий наказ у справі №750/6438/14 про стягнення у солідарному порядку із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання в сумі 11 798 грн. 44 коп. за період з 01.10.2011 року по 30.04.2014 року, а також стягнуто із кожного по 30 грн. 45 коп. витрат по сплаті судового збору. Даний судовий наказ було передано на примусове виконання до Державної виконавчої служби.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.09.2021 року (справа №750/6438/14), за заявою ОСОБА_4 , було скасовано виданий судовий наказ по вказаній справі (а.с.10).

07.03.2017 року Деснянським районним судом м.Чернігова було винесено судовий наказ у справі №750/1991/17 про стягнення у солідарному порядку із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води в сумі 30 268 грн. 42 коп., за період з 01.05.2014 року по 31.12.2016 року, втрат від інфляційних процесів в сумі 1 983 грн. 68 коп. та 3% річних в сумі 552 грн. 95 коп., а також стягнуто із кожного по 200 грн., у відшкодування витрат по сплаті судового збору. Даний судовий наказ було передано на примусове виконання до Державної виконавчої служби.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 15.09.2021 року (справа №750/1991/17), за заявою ОСОБА_4 , було скасовано виданий судовий наказ по вказаній справі (а.с.9).

Як вбачається із оскаржуваного рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.12.2021 року, задовольняючи вимоги заявленого АТ "Облтеплокомуненерго" позову, суд першої інстанції визнав доведеним факт того, що відповідачами порушено вимоги чинного законодавства щодо обов`язку споживачів своєчасно та належним чином оплачувати спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, внаслідок чого утворилася заборгованість за вказані послуги, наявність та розмір якої відповідачами не спростована. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 відносно того, що рішення суду першої інстанції від 30.12.2021 року підлягає скасуванню, як таке, що є протиправним та ухваленим без врахування всіх обставин справи, із порушенням норм матеріального та процесуального права, не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції від 30.12.2021 року, в частині вирішення судом першої інстанції позову Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 зазначають, що саме власник нерухомості повинен нести відповідальність за несплату наданих житлово-комунальних послуг. За доводами апелянта, положення ч.3 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції 2017 року) стосуються солідарної відповідальності осіб, які проживають та/або зареєстровані у житлі власника, за їх зобов`язаннями саме перед власником з оплати житлово-комунальних послуг. Апелянт стверджує, що саме власник або співвласники квартири за адресою: АДРЕСА_1 , повинні відповідати за пред`явленими до них позовними вимогами, в межах належної їм на праві власності частки квартири. Апелянт вказує, що вона не є ні одноосібною власницею, ні співвласницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Доводи апеляційної скарги зазначають, що із розрахунків боргу, наданих позивачем до позовної заяви, не вбачається, хто є власником вказаної квартири та на кого саме відкрито абонентський рахунок № НОМЕР_1 . Апелянт стверджує, що вимоги позивача до неї про стягнення солідарно суми боргу, визначеної позивачем, не підлягають задоволенню, оскільки вона є неналежним відповідачем. За доводами апелянта, вона не проживає у спірній квартирі з лютого 2008 року, що підтверджується актом про непроживання особи за місцем реєстрації від 12.08.2021 року, який виданий уповноваженим представником Комунального підприємства "ЖЕК-13" Чернігівської міської ради. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_4 зазначає, що позивачем до заяви не додано жодних договорів, які б взагалі підтверджували наявність між нею та позивачем договірних правовідносин, і договорів на надання будь-яких житлово-комунальних послуг щодо спірної квартири по АДРЕСА_2 вона не укладала. Апелянт ОСОБА_4 вказує, що 11.10.2021 року її було знято із реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною відміткою в її паспорті. За доводами апелянта, у матеріалах справи міститься запит Деснянського районного суду міста Чернігова №750/13092/21/48877/2021 від 18.11.2021 року до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області щодо доступу до персональних даних. Відповідно до довідки від 12.11.2021 року, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_4 , 11.10.2021 року знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Апелянт вважає, що дані обставини беззаперечно свідчать про безпідставність та необґрунтованість вимог позивача про стягнення з неї заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у вказані позивачем періоди.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 30.12.2021 року, в частині вирішення судом першої інстанції позову Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, виходячи із наступного.

Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року №1875-IV, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, а також Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 року №2189-VIII, який набув чинності з 10.12.2017 року.

Відповідно до частин першої, другої шостої статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року №1875-IV, у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник.

Положення щодо договірного характеру спірних правовідносин закріплені також у частині першій статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 року №2189-VIII.

За договором про надання послуг, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Згідно із частинами першою, третьою, четвертою статті 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року №1875-IV, договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої поди, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцем таких послуг.

Процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

У спірний хронологічний період - з 01.10.2011 року по 31.08.2021 року, позивачем надавалися послуги відповідачам, згідно із договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року. На підставі ч.7 статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 24.06.2004 року (що діяв на момент спірних відносин), такий договір є договором приєднання.

У зв`язку із наведеним, приймаючи до уваги спірний хронологічний період, доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 відносно того, що 11.10.2021 року її було знято із реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Одними із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2022 року в справі № 520/1185/16-ц).

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року №1875-IV, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов`язок сплатити за надані та спожиті послуги випливає також із частини першої статті 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства.

Відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг.

Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 20.11.2024 року у справі №463/6799/18, провадження №61-4628св24.

Крім того, згідно ч.1, ч.2 статті 64 Житлового кодексу України, яка регламентує права і обов`язки членів сім`ї наймача, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Оскільки із матеріалів справи вбачається, що відомості щодо реєстрації права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_3 відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою 279034991 від 11.10.2021 року (а.с.8), то із огляду на приписи статті 64 Житлового кодексу України, за надані позивачем послуги, особи, які зареєстровані у спірній квартирі, повинні нести солідарну відповідальність.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачі не здійснювали оплату за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання у сумі 61 317 грн. 63 коп., в тому числі: за період з 01.10.2011 року по 30.04.2014 року - в сумі 11 798 грн. 44 коп.; за період з 01.05.2014 року по 31.12.2016 року - в сумі 30 268 грн. 42 коп.; за період з 01.11.2019 року по 31.08.2021 року - в сумі 19 250 грн. 77 коп. та заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в сумі 27 109 грн. 90 коп. - за період з 01.10.2019 року по 31.08.2021 року (а.с.11-14).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року №1875-IV (у редакції, чинній у спірний період), споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, які були чинними у спірний період, споживач має право на зменшення розміру плати у разі: надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Доказів виконання вимог пункту 29 вказаних вище Правил апелянт ОСОБА_4 не надала, і матеріали цивільної справи таких доказів в собі не містять. Оскільки доказів того, що ОСОБА_4 зверталася до позивача із відповідною заявою та надавала офіційний документ, який свідчить про те, що вона не проживає у спірній квартирі, апелянтом суду не надано, підстави для звільнення ОСОБА_4 від оплати послуг у вказаний хронологічний період - відсутні.

Встановивши, що відповідачі отримували надані АТ "Олбтеплокомуненерго" послуги з централізованого теплопостачання та централізованого постачання гарячої води, проте, не оплачували їх в повному обсязі, і доказів належного виконання відповідачем ОСОБА_4 вимог пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення суду не надано, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення із відповідачів у солідарному порядку на користь позивача заборгованості за отримані послуги.

В доводах апеляційної скарги апелянт ОСОБА_4 вказує, що на підтвердження розміру заборгованості відповідачів за спожиті послуги позивачем надані відповідні розрахунки боргу, які не містять ні дати складення, ні порядкового номеру, і з даних розрахунків неможливо з`ясувати, яким чином позивач здійснював нарахування та за яким тарифом, тому апелянт із даними розрахунками не погоджується.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 30.12.2021 року, в частині вирішення судом першої інстанції позову Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. Оскільки сам по собі факт незгоди апелянта ОСОБА_4 із наданим позивачем розрахунком заборгованості, не є безумовним підтвердженням неправильності наданого позивачем розрахунку, і при цьому, належних та достатніх доказів, у розумінні статей: 77, 80 ЦПК України, на спростування даного розрахунку, апелянтом не надано. Відповідно до приписів ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування рішення суду першої інстанції від 30.12.2021 року, в частині вирішення судом першої інстанції позову Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих обставин, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом в ході розгляду даної справи.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_4 необхідно залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.12.2021 року, в частині вирішення судом першої інстанції позову Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, необхідно залишити без змін.

Враховуючи, що апеляційна скарга про скасування рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.12.2021 року подана відповідачем ОСОБА_4 у своїх інтересах, оскільки відповідних повноважень представляти інтереси інших відповідачів у справі вона не має, і відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 апеляційних скарг на вказане рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.12.2021 року не подавали, то оскаржуване ОСОБА_4 рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.12.2021 року у даній справі №750/13092/21, переглядається апеляційним судом лише в частині вирішення судом першої інстанції позову Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, і відповідно, в частині вирішення вимог позову до інших відповідачів, вказане рішення суду першої інстанції від 30.12.2021 року, апеляційним судом не переглядається.

Керуючись статтями: 352, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30 грудня 2021 року, в частині вирішення судом позову Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 03.03.2025 року.

Головуючий: Судді: