ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/3399/24 Номер провадження 22-ц/814/1461/25Головуючий у 1-й інстанції Дністрян О.М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів Бутенко С.Б., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Литовченка Романа Вікторовича на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного некомерційного підприємства «Миргородський санаторій «Слава» про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання поновити надання соціальних послуг,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Державного некомерційного підприємства «Миргородський санаторій «Слава» «Про припинення надання соціальних послуг та відрахування із відділення підтриманого проживання та соціальної адаптації Ніни Машир»; зобов`язати Державного некомерційного підприємства «Миргородський санаторій «Слава» поновити надання ОСОБА_1 соціальних послуг відповідно до договору про надання соціальних послуг № 193 від 01.01.2024 року та зарахувати її до відділення підтриманого проживання та соціальної адаптації.

В обгрунтування позову вказувала, що вона є внутрішньо переміщеною особою, особою з інвалідністю ІІ групи, та є отримувачем соціальних послуг відповідно до договору про надання соціальних послуг № 193 від 01.01.2024 року, укладеним з Державним некомерційним підприємством «Миргородський санаторій «Слава» у особі директора Поцяпуна В.М.

Зазначала, що згідно до умов даного договору, відповідач, як надавач соціальних послуг, зобов`язується надавати їй, як отримувачу соціальних послуг, соціальні послуги, визначені індивідуальним планом соціальної послуги, а саме: надання притулку, підтримане проживання осіб похилого віку та осіб з інвалідністю, соціальна адаптація.

Пунктом 5.1. Договору визначено строк його дії до 31 грудня 2024 року.

Разом з тим, 24.04.2024р. відповідачем, у особі директора Поцяпуна В.М., було винесено наказ ДНП «Миргородський санаторій «Слава» № 90-СП «Про припинення надання соціальних послуг та відрахування із відділення підтриманого проживання та соціальної адаптації Ніни Машир» та її було виселено з ДНП «Миргородський санаторій «Слава».

Вважає, що вищезазначений наказ ДНП «Миргородський санаторій «Слава» протиправним, оскільки вона є особою похилого віку, особою з інвалідністю ІІ групи (ішемічна хвороба серця), має низку інших важких захворювань, зокрема, двобічний коксартроз ІІІ ст., алергія, катаракта, а тому припинення надання їй соціальної послуги з відселенням з санаторію є реальною загрозою її здоров`ю та життю.

Окрім того вказувала, що вона є внутрішньо переміщеною особою та не має власного житла. Під час проживання на території санаторію вона завжди поводила себе етично, тактично, жодних порушень договору про надання соціальних послуг не допускала.

Враховуючи викладене представник позивачки просив задовольнити позов в повному обсязі.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 січня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного некомерційного підприємства «Миргородський санаторій «Слава» про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання поновити надання соціальних послуг відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Литовченко Р.В. подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохав рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов слід задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, особою з інвалідністю ІІ групи, та є отримувачем соціальних послуг відповідно до договору по надання соціальних послуг № 193 від 01.01.2024 року укладеного з Державним некомерційним підприємством «Миргородський санаторій «Слава» у особі директора Поцяпуна В.М. В даному договорі визначено соціальні послуги, а саме: надання притулку, підтримане проживання осіб похилого віку та осіб з інвалідністю, соціальна адаптація. Строк дії договору визначено до 31.12.2024 року.

Зазначав, що наказ «Про припинення надання соціальних послуг та відрахування із відділення підтриманого проживання та соціальної адаптації Ніни Машир» є протиправним, оскільки суперечить п. 5.7 договору про надання соціальних послуг № 193 від 01.01.2024 року, згідно якого не може бути припинено надання ОСОБА_1 соціальної послуги з відселенням з санаторію, оскільки вказане є реальною загрозою її здоров`ю та життю.

06.02.2025 року відДержавного некомерційного підприємства «Миргородський санаторій «Слава» надійшов відзив н апеляційну скаргу, в якому представник відповідача просить її залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. При розгляді справи були присутні позивач та представники сторін.

Колегія суддів, заслухавши учасників справи, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 липня 2023 року між Спеціалізованим Миргородським санаторієм «Слава» у особі директора Поцяпуна В.М. (надавач соціальних послуг) та ОСОБА_1 (отримувач соціальних послуг) було укладено договір про надання соціальних послуг № 70 на підставі рішення від 30 червня 2023 року 167/1 Управління праці та соціального захисту населення Хмільницької міської ради та відповідно до індивідуального плану надання соціальних послуг, що є невід`ємною частиною цього Договору (а.с.83-89).

Згідно до умов даного договору (п.3.1) надавач соціальних послуг зобов`язується надавати отримувачу соціальних послуг соціальні послуги, визначені індивідуальним планом соціальної послуги, а саме: підтримане проживання осіб похилого віку та осіб з інвалідністю. Пунктом 5.1. договору визначено строк його дії до 31 грудня 2024 року.

Районним судом також встановлено, що 15.07.2023р. перед поселенням ОСОБА_1 було ознайомлено під підпис із Правилами внутрішнього розпорядку для отримувачів соціальних послуг Спеціалізованого Миргородського санаторію «Слава» (а.с.72-75) та проведено інструктаж, про що свідчить її підпис в Журналі проведення інструктажів для отримувачів соціальних послуг (відділення підтриманого проживання та соціальної адаптації) (а.с78-82).

29 грудня 2023 року відбулася реорганізація Спеціалізованого Миргородського санаторію «Слава», шляхом перетворення на Державне некомерційне підприємство «Миргородський санаторій «Слава» відповідно до наказу Міністерства соціальної політики України від 07.09.2023 №319-Н. Відповідний запис про реорганізацію внесено до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 29.12.2023 (а.с.50-65).

Відповідно до п.1.3. Статуту, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 27.12.2023 №504-Н ДНП «Миргородський санаторій «Слава» є правонаступником усіх майнових і немайнових прав, а також обов`язків Спеціалізованого Миргородського санаторію «Слава» (а.с.50-61).

01 січня 2024 року між Державним некомерційним підприємством «Миргородський санаторій «Слава» у особі директора Поцяпуна В.М. (надавач соціальних послуг) та Машир Н.М. (отримувач соціальних послуг) було укладено ще один договір про надання соціальних послуг № 193 (а.с.5-7, 108-112).

Згідно до умов даного договору (п.3.1) надавач соціальних послуг зобов`язується надавати отримувачу соціальних послуг соціальні послуги, визначені індивідуальним планом соціальної послуги, а саме: підтримане проживання осіб похилого віку та осіб з інвалідністю. Пунктом 5.1. договору визначено строк його дії до 31 грудня 2024року.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено, що за час проживання в ДНП «Миргородський санаторій «Слава» від позивачки надходили письмові заяви, скарги (від 21.09.2023, від 25.09.2023, від 10.11.2023, від 23.02.2024, від 26.02.2024, від 28.03.2024, від 16.04.2024), у яких відображені невдоволення як на внутрішньо переміщених осіб, так і на обслуговуючий персонал; також позивачкою було здійснено значну кількість разів викликів, звернень, скарг до органів поліції, прокуратури, Міністерства соціальної політики та у різні інші інстанції, як на працівників закладу, так і на внутрішньо переміщених осіб, які проживають на їх території. Вимагала для себе окремої кімнати для проживання, хоча проживала в кімнаті, що розрахована для проживання двох осіб, створювала нестерпні умови для проживання з нею, особа, яку поселили до неї в кімнату скаржилась на психологічний тиск з її боку, погрози, зверхнє ставлення, застосовування фізичної сили, била її по руках. Численні переписки з позивачкою, систематичні непорозуміння, конфліктні ситуації просто вибивали із робочого графіку соціальних працівників, робітників та допоміжного персоналу. Такими діями та вчинками позивачка заважала обслуговуючому персоналу підприємства надавати соціальні послуги іншим внутрішньо переміщеним особам, які потребували допомоги. Систематичні скарги позивачки, конфліктні ситуації, сварки, невдоволення, образи, неетичне/принизливе ставлення до обслуговуючого персоналу підприємства та до внутрішньо переміщених осіб, створювали негативний, психоемоційний клімат, як в колективі обслуговуючого персоналу, так і серед мешканців їх закладу, які є внутрішньо переміщеними особами, особами похилого віку та особами з інвалідністю.

Окрім того було встановлено, що до адміністрації підприємства надходило безліч як усних так і письмових скарг, доповідних записок від працівників закладу, так і від внутрішньо переміщених осіб на нетактовну, агресивну поведінку, упереджене ставлення, психологічний тиск з боку ОСОБА_1

22.03.2024р. ОСОБА_1 було винесено попередження за №01/192 щодо порушення нею умов пп. 4.2 п. 4 Договору, а саме: «Отримувач соціальних послуг /Представник Отримувача соціальних послуг зобов`язані: виконувати умови нього Договору за будь-яких обставин (крім обставин непереробної сили), навіть якщо він/вона не розуміє їх зміст та проводити заходи, визначені індивідуальним планом; дотримуватися Правил внутрішнього розпорядку Надавача соціальних послуг: ставитися з повагою до Надавача соціальних послуг (його працівників): не перешкоджати наданню соціальних послуг, що використовується під час надання соціальних послуг» та повідомлено, що вразі отримання повторного попередження їй буде припинено надання послуг та виселена із закладу. Із вищевказаним попередженням позивачка ознайомилась під підпис (зв.бік а.с.11, 131).

Разом з тим, ОСОБА_1 після попередження висновків не зробила, про що свідчить доповідна записка від 28.03.2024р. № 69 про нетактовну поведінку відповідачки в ході моніторингового візиту представників соціальної служби (а.с.144), тому було прийнято рішення адміністрацією підприємства про вручення ОСОБА_1 повторного повідомлення про припинення надання соціальних послуг від 09.04.2024 № 01/230, у зв`язку з порушенням нею умов Договору про надання соціальних послуг № 193 від 01.01.2024 та Правил внутрішнього розпорядку для отримувачів соціальних послуг, в якому було зазначене, що 24 квітня 2024 року їй буде припинення надання соціальних послуг (а.с.132,136).

ДНП «Миргородський санаторій «Слава» повідомило Управління праці та соціального захисту населення Хмільницької міської ради від 10.04.2024 №01/234 про припинення соціальних послуг ОСОБА_1 (а.с.133).

В подальшому 24.04.2024р. директором ДНП «Миргородський санаторій «Слава» видано наказ №90-СП «Про припинення надання соціальних послуг та відрахування із відділення підтриманого проживання та соціальної адаптації ОСОБА_1 (а.с.21,134,137).

24.04.2024 року, позивачку було переселено з Державного некомерційного підприємства «Миргородський санаторій «Слава» в гуртожиток для внутрішньо переміщених осіб Хомутецького Фахового коледжу ПДАУ (село Хомутець Миргородського району Полтавської області.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що відповідачем правомірно винесено наказ про припинення надання соціальних послуг у зв`язку із порушенням ОСОБА_1 умов Договору про надання соціальних послуг №193 від 01.10.2024 року та Правил внутрішнього розпорядку для отримувачів цих послуг.

Також районний суд зазначив, що позивачем не доведено, що припинення їй надання соціальної послуги з відселенням з санаторію є реальною загрозою її здоров`ю та життю.

Колегія суддів вважає такий висновок районного суду вірним з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно п. 5 ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги» соціальні служби підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання, а також громадяни, що надають соціальні послуги особам, які перебувають у складних життєвих обставинах та потребують сторонньої допомоги.

Статтею 2 Закону України «Про соціальні послуги» встановлено, що основними засадами надання соціальних послуг є: сприяння особам, що перебувають у складних життєвих обставинах, які вони не в змозі подолати за допомогою наявних засобів і можливостей; попередження виникнення складних життєвих обставин; створення умов для самостійного розв`язання життєвих проблем, що виникають.

У відповідності до ч. 6 ст. 7 Закону України «Про соціальні послуги» соціальні послуги державними та комунальними суб`єктами, а також іншими суб`єктами, що надають соціальні послуги із залученням бюджетних коштів, в обсягах, визначених державними стандартами соціальних послуг, безоплатно надаються громадянам, які не здатні до самообслуговування у зв`язку з похилим віком, хворобою, інвалідністю і не мають рідних, які повинні забезпечити їм догляд і допомогу.

Відповідно до п. 1 ст. 22. Закону України «Про соціальні послуги» договір про надання соціальних послуг укладається в письмовій формі між надавачем та отримувачем соціальних послуг чи його законним представником.

Згідно пункту 3 ст. 22 Закону України «Про соціальні послуги» невід`ємною частиною договору про надання соціальних послуг є індивідуальний план надання соціальних послуг.

Згідно п. 7 Порядку функціонування місць тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 вересня 2023р. № 930, право користування внутрішньо переміщеною особою приміщеннями у місцях тимчасового проживання виникає на підставі договору.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 47 Порядку організації надання соціальних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020р. № 587, підставами для припинення надання соціальних послуг є, зокрема, невиконання без поважних причин отримувачем соціальних послуг вимог, визначених договором про надання соціальних послуг. При цьому, надання соціальних послуг не може бути припинено, зокрема, у разі наявної загрози життю чи здоров`ю особи.

Згідно пп. 5 пункту п. 2 ст. 12 Порядку функціонування місць тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01 вересня 2023 р. № 930, підставами для виселення можуть бути, зокрема, систематичні порушення внутрішньо переміщеною особою умов Договору та цього Порядку.

Звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 посилалася на те, що 15 липня 2023 року між нею та Спеціалізованим Миргородським санаторієм «Слава» у особі директора Поцяпуна В.М. було укладено договір про надання соціальних послуг № 70 на підставі рішення від 30 червня 2023 року 167/1 Управління праці та соціального захисту населення Хмільницької міської ради та відповідно до індивідуального плану надання соціальних послуг, що є невід`ємною частиною цього Договору (а.с.83-89).

Згідно до умов даного договору (п.3.1) надавач соціальних послуг зобов`язується надавати отримувачу соціальних послуг соціальні послуги, визначені індивідуальним планом соціальної послуги, а саме: підтримане проживання осіб похилого віку та осіб з інвалідністю. Пунктом 5.1. договору визначено строк його дії до 31 грудня 2024 року.

Відповідно до п.п.4.2. п.4 Договору, Отримувач соціальних послуг/Представник Отримувача соціальних послуг зобов`язані, зокрема: виконувати умови цього Договору за будь-яких обставин (крім обставин не переробної сили),навіть якщо він/вона не розуміє їх зміст та проводити заходи, визначені індивідуальним планом; дотримуватися Правил внутрішнього розпорядку Надавача соціальних послуг; ставитися з повагою до Надавача соціальних послуг (його працівників); не перешкоджати наданню соціальних послуг, що використовується під час надання соціальних послуг.

Із матеріалів справи вбачається, що 15.07.2023 року позивачка під підпис була ознайомлена із Правилами внутрішнього розпорядку для отримувачів соціальних послуг Спеціалізованого Миргородського санаторію «Слава» (а.с.72-75).

Відповідно до вимог пункту 5 ст. 24 Закону України «Про соціальні послуги», у разі якщо отримувач соціальних послуг без поважних причин не виконує вимоги, визначені договором про надання соціальних послуг, надавач соціальних послуг надсилає отримувачу соціальних послуг або його законному представнику письмове повідомлення про дату, з якої буде припинено надання соціальних послуг у разі подальшого невиконання умов договору. Надання соціальних послуг припиняється із зазначених причин не менше ніж через 15 календарних днів з дня надсилання відповідного письмового повідомлення одержувачу соціальних послуг або його законному представнику.

Із матеріалів справи вбачається, що 22.03.2024р. ОСОБА_1 було винесено попередження за №01/192 щодо порушення нею умов пп. 4.2 п. 4 Договору, а саме: «Отримувач соціальних послуг /Представник Отримувача соціальних послуг зобов`язані: виконувати умови нього Договору за будь-яких обставин (крім обставин непереробної сили), навіть якщо він/вона не розуміє їх зміст та проводити заходи, визначені індивідуальним планом; дотримуватися Правил внутрішнього розпорядку Надавача соціальних послуг: ставитися з повагою до Надавача соціальних послуг (його працівників): не перешкоджати наданню соціальних послуг, що використовується під час надання соціальних послуг» та повідомлено, що вразі отримання повторного попередження їй буде припинено надання послуг та виселена із закладу. Із вищевказаним попередженням позивачка ознайомилась під підпис (зв.бік а.с.11, 131).

Разом з тим, ОСОБА_1 знову порушила умови договору, про що свідчить доповідна записка від 28.03.2024р. № 69 про нетактовну поведінку відповідачки в ході моніторингового візиту представників соціальної служби (а.с.144), тому було прийнято рішення адміністрацією підприємства про вручення ОСОБА_1 повторного повідомлення про припинення надання соціальних послуг від 09.04.2024 № 01/230, у зв`язку з порушенням нею умов Договору про надання соціальних послуг № 193 від 01.01.2024 та Правил внутрішнього розпорядку для отримувачів соціальних послуг, в якому було зазначене, що 24 квітня 2024 року їй буде припинення надання соціальних послуг (а.с.132,136).

Відповідно до пункту 5.4 розділу 5 Договору припиняється у таких випадках, зокрема, у разі порушення Правил внутрішнього розпорядку Надавача соціальних послуг; порушення Отримувачем соціальних послуг громадського порядку; сварки, бійки, створення шум, шляхом використання звуковідтворювальної апаратури (радіоприймачів, магнітофонів тощо); неетичного/принизливого ставлення отримувача соціальних послуг до працівників надавача соціальних послуг.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками районного суду, що систематичні порушення з боку ОСОБА_1 умов договору про надання соціальних послуг, зокрема пп. 4.2 п. 4 Договору, стало підставою для видачі наказу №90-СП «Про припинення надання соціальних послуг та відрахування із відділення підтриманого проживання та соціальної адаптації ОСОБА_1 . Взято до уваги, колегією суддів, і факт того, що дія договору між сторонами припинилася з 01.01.2025 року.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що припинення надання соціальних послуг та відрахування із відділення підтриманого проживання та соціальної адаптації ОСОБА_1 є реальною загрозою її здоров`ю та життю, не підтверджується належними доказами.

З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам позовної заяви, яким суд надав належну оцінку, висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи позивача, при цьому враховуючи, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Вирішуючи спір між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення районного суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Таким чином, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Литовченка Р.В. слід залишити без задоволення, а рішення районного суд без змін.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Литовченка Романа Вікторовича, - залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 січня 2025 року,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 05 березня 2025 року.

Головуючий суддя : ________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ___________________ С.Б. Бутенко ___________________ О.І. Обідіна