Справа № 308/933/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря судового засідання Цмур В.Р. розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання/ заяву ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання/ заяву ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.

Клопотання/заява обґрунтована тим, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходилася на розгляді цивільна справа № 2-294/2007 (2-5001/06) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про повернення позики.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2006 року накладено арешт на майно ОСОБА_1 , а саме "належну йому частину будинковолодіння АДРЕСА_1 ". 12.02.2007 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було прийнято рішення у даній справі. Дане рішення суду, було виконано відповідачем ОСОБА_1 в повному обсязі, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження від 04.12.2024 року (ВП № 9025091).

У зв`язку з повним відшкодуванням матеріальної шкоди та закінчення виконавчого провадження підстави для подальшого існування арешту, як засобу забезпечення позову відпали.

У зв`язку з вищевикладеним, заявник просить: скасувати заходи забезпечення позову вжиті згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 07.11.2006 року у справі № 2-294/2007 (2-5001/06) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про повернення позики, у виді накладення арешту на майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на належну йому частину будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Моняк Р.В. надійшла заява про розгляд заяви за їх відсутності, заяву підтримують та просять задовольнити.

Сторони судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. Суд вважає за можливе розглянути дане клопотання за відсутності сторін по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні суду перебувала цивільна справа № 2-294/2007 (2-5001/06) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Судом встановлено, що ухвалою від 07 листопада 2006 року у справі №2-5001/06 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, з метою забезпечення позову накладено арешт на майно ОСОБА_1 , а саме на належну йому частину будинковолодіння АДРЕСА_1 , яку направлено до виконання.

12.02.2007 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було прийнято рішення у даній справі, позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості. Після набрання судовим рішенням законної сили, застосовані судом заходи забезпечення позову скасовані не були, що є підставою для вирішення такого процесуального питання даною ухвалою.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Стаття 151 ЦПК України визначає, що підставою застосування заходів для забезпечення позову - є те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

В той же час Пленум Верховного Суду України в п. 10 своєї Постанови від 22.12.2006 року, № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України,забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частинами першою, другою, дев`ятою, десятою статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частинами 7,8 статті 158 ЦПК України встановлено,що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 також роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Отже, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Як вбачається з досліджених матеріалів, рішення суду від 12.02.2007 року було виконано відповідачем ОСОБА_1 в повному обсязі, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження від 04.12.2024 року (ВП № 9025091), на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», копія якої міститься в матеріалах справи.

У відповідності до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі зокрема фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин до суду не надано.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги, що розгляд цивільної справи №2-5001/06 (2-294/07) завершено ухваленням рішення від 12.02.2007 (№2-294/2007 р.), яке в свою чергу виконане, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження 04.12.2024 року (ВП № 9025091)на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає, що необхідність у вжитих ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2006 року заходах забезпечення позову по цивільній справі №2-5001/06 (2-294/07), відпала, у зв`язку з чим такі на підставі положень ч.8 ст.158 ЦПК України такі підлягають скасуванню.

Суд вивчивши клопотання про скасування заходів забезпечення позову, його обґрунтування, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для його розгляду і вирішення по суті, враховуючи те, що потреба у дії вжитих судом за заявою позивача заходів забезпечення позову в частині накладеного майна на частину будинковолодіння відпала, й з урахуванням того, що заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення, вважає за доцільне його задовольнити на підставі поданого заявником клопотання.

Зважаючи на постановлене судом рішення суду по справі про задоволення позовних вимог, яке набуло чинності, його виконання, з урахуванням положення ч.8 ст. 154 ЦПК України є підставою для скасування заходів забезпечення позову, накладеного ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2006 року у справі №2-5001/06, на підставі поданої заявником заяви цією ухвалою.

Згідно ч.11 ст. 158 ЦПК України, примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та, керуючись п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 151, 154, 158 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Заходи забезпечення позову, накладеного ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2006 року у справі №2-5001/06 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики шляхом накладеного арешту на майно ОСОБА_1 , а саме належну йому частину будинковолодіння АДРЕСА_1 , яку направлено до виконання - скасувати.

Копію ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили направити заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику)учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи,якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош