ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року

справа № 646/1122/22

провадження № 22-ц/818/497/25

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноторг»,

третя особа керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг» Калюжний Ігор Іванович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2024 року у складі судді Глоби М.М.,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, яку в подальшому уточнив та просив суд скасувати наказ про звільнення; поновити на посаді; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути з відповідача борг по компенсації за усі невикористані за час роботи відпустки в сумі 110 000 грн.00 коп.; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.00 коп.; стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн. 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2 481 грн. 00 коп.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.04.2023 затверджено мирову угоду від 07.02.2023 року, укладену між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «ТЕХНОТОРГ», в особі директора Калюжного І.І. про скасування наказу поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку, компенсації за невикористану відпустку, моральної шкоди, відповідно до умов якої:

1.Позивач підтверджує, що 30.09.2022 р. ним було подано заяву про звільнення з посади комерційного агента відділу збуту регіонального підрозділу ТОВ «Техноторг» у Харківській області з 30.09.2022 року за угодою сторін на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін), також те, що трудовий договір, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Техноторг» припинений з 30.09.2022 р. на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України, звільнення ОСОБА_1 відбулось із суворим дотриманням норм діючого законодавства.

2.Відповідач зобов`язується сплатити протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту затвердження мирової угоди на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 51 557 (п`ятдесят одна тисяча п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 08 коп. включаючи суму податку на доходи фізичних осіб та військовий збір, які мають бути утримані ТОВ «Техноторг» за рахунок ОСОБА_1 відповідно до положень чинного законодавства під час здійснення такої виплати. ТОВ «Техноторг» зобов`язується сплатити ОСОБА_1 зазначену одноразову виплату, утримавши з неї відповідно до положень чинного законодавства під час оплати суму податку на доходи фізичних осіб та військовий збір, у безготівковому порядку протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту ухвалення мирової угоди на банківські реквізити: IBAN UA 0146807 банк ОТП.

3.Позивач відмовляється від своїх майнових та немайнових вимог до відповідача, пов`язаних з трудовими відносинами сторін та звільненням ОСОБА_1 із займаної посади.

4.Сторони заявляють, що даною мировою угодою не порушуються права третіх осіб.

5.Ухвала Червонозаводського районного суду м. Харкова про затвердження даної мирової угоди є виконавчим документом згідно ч. 2 ст. 208 ЦПК України.

6.Сторони підтверджують, що у разі невиконання відповідачем мирової угоди, позивач має право направити ухвалу суду про затвердження мирової угоди до виконавчої служби для виконання.

7.Сторони погоджуються, що після укладення цієї Мирової угоди та затвердження її судом, провадження у справі № 646/1122/22 підлягає закриттю на підставі п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

8.Сторони підтверджують, що Мирова угода не суперечить закону, стосується лише прав та обов`язків сторін, не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб, є виконуваною.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за усі невикористані за час роботи відпустки, стягнення моральної шкоди, стягнення витрат на правову допомогу та стягнення витрат по сплаті судового збору, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг» Калюжний Ігор Іванович - закрито.

Роз`яснено, що відповідно до ст. 208 ЦПК України, ухвала про затвердження даної мирової угоди є виконавчим документом. У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Дана мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов`язань, передбачених цією мировою угодою.

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив поновити строк на звернення до суду із заявою про перегляд ухвали суду від 06.04.2023 року за нововиявленими обставинами та скасувати зазначену ухвалу за нововиявленими обставинами, а також стягнути з ТОВ «Техноторг» сплачений судовий збір та витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 10 000 грн.

Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами зазначає, що в затвердженій Червонозаводським районним судом м. Харкова мировій угоді між ОСОБА_1 та ТОВ «Техноторг» напроти прізвища ОСОБА_2 стоїть підпис іншої особи, який відрізняється від підпису ОСОБА_2 , що зазначений в протоколі загальних зборів учасників ТОВ «Техноторг» від 19.08.2009 року № 150 та його паспорті. Вказане свідчить про непідписання директором ТОВ «Техноторг» ОСОБА_2 спільної заяви та мирової угоди. Крім того, в довіреності від 27.02.2023 року, якою було уповноважено ОСОБА_3 на представництво в суді інтересів ТОВ «Техноторг», навпроти прізвища ОСОБА_2 стоїть підпис іншої особи, що свідчить про факт підробки документів юридичної особи.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали суду від 06.04.2023 року за нововиявленими обставинами.

Ухвала мотивована тим, що наведені заявником в заяві обставини, не містять належних та обґрунтованих будь-яких доводів, які б могли вплинути на скасування судом за нововиявленими обставинами ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.04.2023 року.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на не повне з`ясування обставин просив ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 06.04.2023 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не повно встановив обставини у справі та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для перегляду ухвали про затвердження мирової угоди за нововиявленими обставинами. Суд безпідставно відмовив йому у задоволенні клопотання про призначення судово - почеркознавчої експертизи на підтвердження того, що мирову угоду було підписано не уповноваженою особою, що і є нововиявленою обставиною на існування якої він посилався.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Техноторг» просить ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Посилається на те, що суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначені ОСОБА_1 обставини не є ново виявленими. Директор ТОВ не ставить під сумнів свій підпис у мировій угоді та ТОВ вже виконало свої зобов`язання покладені на них мировою угодою та сплатило на користь Ремінського В.В. 51557,08 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та представника ТОВ «Техноторг», дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах питання, заявленого в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду відповідає в повній мірі.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що Червонозаводським районним судом м. Харкова ухвалою від 06.04.2023 року у цивільній справі № 646/1122/22 (провадження №2/646/180/2023) було затверджено мирову угоду, укладену 07.02.2023 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «ТЕХНОТОРГ», в особі директора Калюжного І.І. про скасування наказу поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку, компенсації за невикористану відпустку, моральної шкоди, відповідно до умов якої:

1.Позивач підтверджує, що 30.09.2022 р. ним було подано заяву про звільнення з посади комерційного агента відділу збуту регіонального підрозділу ТОВ «Техноторг» у Харківській області з 30.09.2022 року за угодою сторін на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін), також те, що трудовий договір, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Техноторг» припинений з 30.09.2022 р. на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України, звільнення ОСОБА_1 відбулось із суворим дотриманням норм діючого законодавства.

2.Відповідач зобов`язується сплатити протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту затвердження мирової угоди на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 51 557 (п`ятдесят одна тисяча п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 08 коп. включаючи суму податку на доходи фізичних осіб та військовий збір, які мають бути утримані ТОВ «Техноторг» за рахунок ОСОБА_1 відповідно до положень чинного законодавства під час здійснення такої виплати. ТОВ «Техноторг» зобов`язується сплатити ОСОБА_1 зазначену одноразову виплату, утримавши з неї відповідно до положень чинного законодавства під час оплати суму податку на доходи фізичних осіб та військовий збір, у безготівковому порядку протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту ухвалення мирової угоди на банківські реквізити: IBAN UA 0146807 банк ОТП.

3.Позивач відмовляється від своїх майнових та немайнових вимог до відповідача, пов`язаних з трудовими відносинами сторін та звільненням ОСОБА_1 із займаної посади.

4.Сторони заявляють, що даною мировою угодою не порушуються права третіх осіб.

5.Ухвала Червонозаводського районного суду м. Харкова про затвердження даної мирової угоди є виконавчим документом згідно ч. 2 ст. 208 ЦПК України.

6.Сторони підтверджують, що у разі невиконання відповідачем мирової угоди, позивач має право направити ухвалу суду про затвердження мирової угоди до виконавчої служби для виконання.

7.Сторони погоджуються, що після укладення цієї Мирової угоди та затвердження її судом, провадження у справі № 646/1122/22 підлягає закриттю на підставі п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

8.Сторони підтверджують, що Мирова угода не суперечить закону, стосується лише прав та обов`язків сторін, не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб, є виконуваною.

Провадження по вищевказаній цивільній справі судом було закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Судом встановлено, що ухвала суду від 06.04.2023 року набрала законної сили та була звернута до виконання, в апеляційному порядку та касаційному порядку не оскаржувалася.

Підставою для перегляду вказаної вище ухвали суду від 06.04.2023 року заявником були зазначені, на його думку, істотні обставини для справи, що не були і не могли бути йому відомі на час розгляду справи, що визначено п. 1 ч. 1 ст. 423 ЦПК України, а саме те, що в укладеній мировій угоді між ОСОБА_1 та ТОВ «Техноторг» напроти прізвища директора ТОВ ОСОБА_2 стоїть підпис іншої особи, який відрізняється від підпису ОСОБА_2 , що зазначений в протоколі загальних зборів учасників ТОВ «Техноторг» від 19.08.2009 року № 150, його паспорті та в довіреності від 27.02.2023 року, якою було уповноважено ОСОБА_3 на представництво в суді інтересів ТОВ «Техноторг». Про вказані обставини ОСОБА_1 дізнався вже після затвердженої судом мирової угоди.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої, п`ятої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 919/11027/18 (провадження № 12-7звг22), пункт 5.3)).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (провадження № 14-549зц18), пункт 26).

Обставини, які могли бути встановлені при розгляді справи в разі виконання учасниками справи та судом вимог процесуального закону (змагальність, диспозитивність тощо), не можуть визнаватися нововиявленими (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 345/1362/20 (провадження № 61-8675св21).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (провадження № 14-549зц18), пункти 27, 28).

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, доказ, який підтверджує обставини, що виникли після рішення, або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18 (провадження № 11-430заі20), пункт 6.38.).

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року (пункти 7.4-7.5)).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 3 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв`язку судових рішень, зокрема з того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв`язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи. Разом з тим слід мати на увазі, що скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував судове рішення, що переглядається, скасованим судовим рішенням (актом) чи виходив із вказаного акта, не посилаючись прямо на нього, і якщо вже прийнято новий акт, протилежний за змістом скасованому, або коли саме скасування акта означає протилежне вирішення питання (див. постанову Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 631/1660/15-ц (провадження № 61-18334св20)).

Матеріалами справи підтверджується, що обставина, на яку посилався заявник, не можуть бути визнанні судом нововиявленою обставиною.

Підстави на які посилається заявник, а саме підробка підпису керівника ОСОБА_2 з урахуванням того, що з мировою угодою позивач був ознайомлений та підтвердив її затвердження судом не належать до нововиявлених обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що наведені заявником підстави та обставини не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України та не можуть бути підставою для скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, тому судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні заяви.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст. 375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07 березня 2025 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина