Справа № 303/7613/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Варваринець Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

МТСБУ звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, вказуючи, що 03 березня 2021 року о 12 год. 30 хв. у м. Києві по вул. В. Винниченка, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Mini Coopers» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який є відповідачем за цим позовом та особою відповідальною за шкоду заподіяну в результаті ДТП відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, якого постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.05.2021 по справі №761/10570/21 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності. Зокрема, в результаті ДТП автомобіль «Hyundai Tucson» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 отримав пошкодження, а його власниця ОСОБА_2 зазнала матеріальних збитків. На час скоєння вказаного ДТП транспортний засіб «Mini Coopers» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував відповідач, не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Про це свідчить відсутність інформації щодо страхування вказаного транспортного засобу в єдиній централізованій базі даних МТСБУ, доступ до якої є вільним в мережі Інтернет. Заподіяна шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована відповідачем потерпілій особі. У зв`язку з настанням вищевказаної події, ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування шкоди звернулася до МТСБУ з заявою про виплату відшкодування шкоди. Згідно ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон), МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Для встановлення розміру відшкодування у справі №74770, МТСБУ надало доручення суб`єкту оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , яким була визначена вартість відновлювального ремонту т/з «Hyundai Tucson» р/н НОМЕР_1 17 073,00 грн. При цьому, витрати МТСБУ на встановлення розміру відшкодування вартості відновлювального ремонту потерпілій особі склали 1 430,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1029578 від «23» квітня 2021 року.

Керуючись нормами п.п. «а» п.41.1. ст.41 Закону в редакції, яка діяла на момент ДТП, та у межах страхової суми, що була чинною на день настання події, МТСБУ здійснило виплату відшкодування особі потерпілого в розмірі 17 073,00 грн, що підтверджується наказом № 3.1/3328 від 07.06.2021 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 » (за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу). Як вбачається, МТСБУ відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону відшкодувало потерпілій особі у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини власника транспортного засобу, який всупереч вимогам Закону на час події керував транспортним засобом без діючого договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності перед третіми особами. Статтею 1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. А отже, відповідно до ст.1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону, після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Товариство просило стягнути із ОСОБА_1 на користь МТСБУ суму витрат сплаченого відшкодування в розмірі 17 073 (сімнадцять тисяч сімдесят три) грн 74 коп., суму витрат на встановлення розміру заподіяної шкоди в розмірі 1 430 (одна тисяча чотириста) грн 00 коп. та судові витрати 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.01.2025 відкрито провадження по даній справі, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Судом проведено заочний розгляд справи, оскільки встановлено наявність умов, що передбачені ч.1 ст.280 ЦПК України для такого порядку розгляду.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.05.2021 по справі №761/1057/21, яка набрала законної сили 31.05.2021, встановлено, що 01.03.2021 о 12 год.30 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mini Coopers», д.н.з. НОМЕР_2 , у м. Києві по вул. В. Винниченка, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з т/з марки «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 13.1 ПДР.

Вищезазначеною постановою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 454 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

02.03.2021 водійка транспортного засобу «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 01.03.2021.

01.08.2024 МТСБУ сплатило на корить потерпілої особи страхове відшкодування у розмірі 17 073,00 грн.

Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі довідки № 1 від 04.06.2021 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №3.1/3328 від 07.06.2021. Факт виплати підтверджується платіжною інструкцією № 1031079 від «08» червня 2021.

Відповідачем не надано суду доказів відшкодування позивачу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Згідно з п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.

Пунктом 39.1. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п. п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України, до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За правилами ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

При цьому страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ч. 2 ст. 82 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону.

Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач будь-яких належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог не надав, а відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні ДТП, зобов`язаний відшкодувати позивачу в порядку завдану шкоду.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача виплаченого страхового відшкодування розмірі 17 073,00 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат понесених на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 1 430,00 грн, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

З копії платіжної інструкції № 1029578 від 23.04.2021 вбачається, що МТСБУ сплатило на рахунок ФОП ОСОБА_3 1 430,00 грн, як оплату послуг аваркома (експерта) по справі № 74770, згідно рах. № 751 від 22.03.2021, т.з. НОМЕР_1 .

Згідно з пунктом 3 Порядку залучення МТСБУ аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23 лютого 2006 року №5417, залучення представника МТСБУ для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з МТСБУ або за дорученням.

Пунктом 41.4статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.

Отже обов`язково умовою прийняття МТСБУ рішення про здійснення регламентної виплати на користь потерпілої особи є залучення відповідного експерта для встановлення розміру збитку. Виконання указаних робіт є платними та оплачуються замовником, що МТСБУ визначається як наслідок шкоди, завданої винною у ДТП особою.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим віднести понесені позивачем витрати на оплату послуг аварійного комісара до витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду передбачених ч. 3 ст. 113 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача.

Відповідно до ст. 113, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, ст. 993, 1166, 1191, 1192 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: відсутній) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження: бульвар Русанівський, буд. 8, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21647131) грошові кошти за страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 17 073 гривні (сімнадцять тисяч сімдесят три гривні).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень (три тисячі двадцять вісім гривень, 00 копійок) та витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 1 430,00 гривень (одна тисяча чотириста тридцять гривень, 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя