КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________
Справа № 759/8560/24
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/5322/2025
У Х В А Л А

28 лютого 2024року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 7 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 7 жовтня 2024 року позов задоволено.

На вказане рішення 10 грудня 2024 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

16 грудня 2024 року матеріали справи витребуванні зі Святошинського районного суду міста Києва.

Матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду 19 грудня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні 7 жовтня 2024 року проголошено повний текст рішення, тому строк на подання апеляційної скарги закінчився 6 листопада 2024 року.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 10 грудня 2024 року, отже з пропуском встановленого законом строку.

Згідно ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що копія рішення суду 11 жовтня 2024 року була направлена на поштову адресу ОСОБА_1 та отримана нею 22 жовтня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (с.с.108).

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість

такого поновлення.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що на момент строку оскарження рішення вона проходила щорічне лікування в Київському міському психоневрологічному диспансері № 4, однак докази цього до заяви не додані, тому ухвалою судді Київського апеляційного суду від 24 грудня 2024 року зазначені відповідачкою підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду визнані неповажними та надано відповідачці десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та усунення недоліків апеляційної скарги, а саме зазначення у апеляційній скарзі позивача - ТОВ «Бізнес Позика», його місцезнаходження та надання копії апеляційної скарги з додатками для позивача.

Копія ухвали була отримана ОСОБА_1 31 грудня 2024 року.

10 січня 2025 року ОСОБА_1 подала до апеляційного суду документ, що має назву «Скарга», у якому зазначила, що «контора», яка допомагала їй у написанні апеляційної скарги, зникла без сліду, тому вона самостійно зазначає найменування позивача та вказує його місцезнаходження. Також, відповідачка зазначала, що певні компанії її обдурили, оформивши на її ім`я кредит, який вона не отримувала, та звернулись до суду за його стягнення з нарахованими відсотками.

Однак, ОСОБА_1 не вказала поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду та не надала докази у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а також не надала примірник апеляційної скарги із зазначенням у ньому позивача, його місцезнаходження, для позивача, тобто недоліки апеляційної скарги усунуті не були.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 14 січня 2025 року продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків апеляційної скарги до десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія ухвали судді 16 січня 2025 року була направлена поштову адресу ОСОБА_1 , зазначену нею у апеляційній скарзі, та отримана нею 6 лютого 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, строк для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та усунення недоліків апеляційної скарги закінчився 17 лютого 2025 року, з урахуванням вихідних днів.

Однак станом на 28 лютого 2025 року ОСОБА_1 недоліки апеляційної скарги не усунула, інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення не зазначила.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження («Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії», № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Разом з цим, ОСОБА_1 не була продемонстрована готовність добросовісно користуватися своїми процесуальними правами і вона не виявила зацікавленість у провадженні за її апеляційною скаргою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі

№640/3393/19 зазначено, що «до поданої з пропуском строку скарги (без клопотання про його поновлення чи з визнанням судом вказаних у ньому підстав неповажними), яка, крім цього, має інші недоліки, і ці недоліки скарги після залишення її судом без руху не усунуто, зокрема й не подано відповідного клопотання із зазначенням інших причин для його поновлення, слід застосовувати наслідки, передбачені пунктом 4 частини першої статті 299 КАС. Приписи пункту 4 частини першої статті 299 КАС є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження. Наявність передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС підстави для повернення скарги, а саме неусунення її окремих недоліків щодо форми та змісту (не пов`язаних з недотриманням процесуального строку) після залишення скарги без руху, поряд з відсутністю передумов для поновлення строку, не виключає відмову у відкритті провадження за такою скаргою саме з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 299 КАС. Такий підхід обумовлений тим, що право на оскарження судового рішення обмежене встановленим у законі строком на апеляційне оскарження, покликаним на дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права, та має дисциплінувати суб`єктів адміністративного судочинства. Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.»

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що застосуванню підлягають наслідки неподання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням іншим підстав для поновлення пропущеного строку.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення суду з пропуском визначеного законом строку, зазначені нею причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнані неповажними, у визначений судом строк відповідачка інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду не зазначила, колегія суддів у відкритті апеляційного провадження відмовляє.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 7 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук