Номер провадження 2/404/2616/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря Суркової А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Кропивницькому, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , по якому просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2258372 в розмірі 15 605,48 грн., з яких 7 424,00 грн. сума заборгованості за основою сумою боргу, 8 184,48 грн. сума заборгованості за відсотками.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.08.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2258372 за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн строком на 30 днів.

27.06.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу № 27062022, відповідно до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022 року, ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 15 605,48 грн., що складається з: 7 424,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 181,48 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Враховуючи те, що відповідач всупереч умов надання кредиту, не повертає кредитні кошти, право вимоги щодо яких набуло ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», представник позивача просила суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договором.

20.12.2023 року ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Представником відповідача 03.04.2024 року подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву вказав, що відповідачем 14.10.2021 року було сплачено ТОВ «Лінеруа Україна» 10 000,00 грн і тим самим свої зобов`язання виконав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

12.04.2024 року представник позивача поштовою кореспонденцією направила відповідь на відзив та зазначила, що електронний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання договору відповідачем висловлено не було, згідно з наданого розрахунку заборгованості первісного кредитора 18.10.2021 року відповідач здійснював оплату заборгованості в добровільному порядку а саме: 18.10.2021 року у розмірі 10.000,00 грн. З моменту отримання прав вимоги до відповідача жодних штрафних санкцій не здійснювалось, тому просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.09.2024 року клопотання задоволено та витребувано від АТ КБ «Приватбанк» - виписку з банківських рахунків про перерахування коштів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 товариству з обмеженою відповідальністю «Лінеура України», , поточний рахунок ІВАN НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 320649, за період з 17.08.2021 року по 27.06.2022 року, включно.

26.11.2024 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда клопотання задоволено та витребувано від ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ "ПІВДЕННИЙ" - належним чином завірену інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , картки банку (рахунку) відкритого у банку станом з 17.08.2021 року; - належним чином завірену інформацію щодо належності ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , картки банку (рахунку) НОМЕР_3 ;- належним чином завірену інформацію щодо надходження на картковий рахунок № НОМЕР_3 ; грошових коштів у розмірі 8000,00 грн. в період з 17.08.2021 по 01.09.2021 р.р.;- виписку по картці банку (рахунку) № НОМЕР_3 в період з 17.08.2021 р. по 01.09.2021 р.р.

На виконання вимог ухвал Кіровського районного суду м. Кіровограда 06.01.2025 року та 30.01.2025 року надано витребувані документи.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, в позовній заяві та інших заявах наявних в матеріалах справи, просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач до суду не з`явився, представник відповідача надав заяву про розгляду справи у їх відсутності, позицію викладено у відзиві на позовну заяву підтримав.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.08.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2258372, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн., строком на 30 днів, зі сплатою стандартної процентної ставки 1,90% в день, зниженою процентною ставкою 0,38% в день.

Договір укладено в електронному вигляді у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» та його було підписано позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором і зазначенням у договорі персональних даних відповідача.

Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Авентус Україна», станом на 27.06.2022 року відповідач мав заборгованість за даним договором в розмірі 15 605,48 грн., з яких 7 424,00 грн. - основний борг, 8 181,48 грн. відсотки.

27.06.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»» було укладено договір факторингу № 27062022, відповідно до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКіЙ АГЕНЦІІЇ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022 року, ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 605,48 грн., що складається з: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 181,48 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Як вбачається з платіжного доручення №18424 ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» сплатила ТОВ «Авентус Україна» 578 539,86 грн за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022 р., без ПДВ.

За ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч. 1, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт шість частина перша статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633.634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За приписами ч.1 ст. 514, ч.1 ст. 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Визначаючи розмір заборгованості перед позивачем суд проаналізував умови кредитних договорів і перевірив розрахунки заборгованості.

За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц,

Відповідно до п. 1.2, п.1.3 договору про надання фінансового кредиту № 2258372 від 17.08.2021 року, укладеному з ТОВ «Лінеура Україна», сума кредиту складає 8 000,00 грн, кредит надається строком на 30 днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору. Відповідно до п.1.4 договору тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п.1.4.1 стандартна процента ставка 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3. договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п.4.1. договору; у межах нового строку кредиту якщо відбулася автопролонгація відповідно до п.4.2. договору.

Позивач не надав суду доказів пролонгації або автопролонгації договору.

Таким чином, позивач ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» має право на стягнення процентів, передбачених умовами договору про надання фінансового кредиту № 2258372 від 17.08.2021 року, укладеному з ТОВ «Лінеура Україна», за користування кредитними коштами за 30 днів, що, виходячи із установлених у договорі процентних ставок, дорівнює (8 000,00 тіло кредиту / 100 х 1,9 % х 30 днів) = 4 560,00 грн.

Загальна сума заборгованості за цим договором 4 560,00 + 8 000,00 = 12 560,00 грн.

Суд звертає увагу, що нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеними строками суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду.

За неповернення передбачених договором сум після закінчення строку, на який були видані кредитні кошти, може настати відповідальність, передбачена статтею 625 ЦК України, проте регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 Кодексу не можуть застосовуватись одночасно.

При цьому, слід зауважити, що звертаючись до суду із позовом, ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» не заявляло вимоги про стягнення відсотків на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України за користування кредитними коштами поза межами строку дії кредитних договорів.

Разом з тим, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем 18.10.2021 року, тобто після закінчення строку кредитування було сплачено 10 000 грн., з яких 576, 00 грн. тіло кредиту, 9 424,00 грн. - відсотки.

Даний факт підтверджується відповіддю АТ КБ «Приватбанк» від 30.01.2025 року, я якій зазначено, що ОСОБА_1 за період з 17.10.2021 року по 27.06.2022 року здійснив переказ коштів на рахунок НОМЕР_2 ТОВ «Лінеруа Україна», а саме 18.10.2021 року 10 000,00 грн. на погашення кредиту.

Враховуючи те, що відсотки нараховані поза межами погодженого сторонами строку кредитування сплачена відповідачем сума в розмірі 10 000, 00 грн. підлягає відрахуванню від суми заборгованості таким чином (12 560,00 грн. 8 000,00 грн.(тіло кредиту)- 2 000,00 грн. (сума заборгованості за відсотками) = 2 560,00 грн.(сума заборгованості за відсотками).

Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 2 560,00 грн. - суми заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 2 560,00 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 440,30 грн. (2 560,00 грн. х 100 % : 15 605,48 грн. х 2 684,000 грн.).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитним договором № 2258372 в розмірі 2 560, 00 грн, та 440,30 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, ;

відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 04.03.2025 року

Суддя

Кіровського районного суду

м. Кіровограда Віталіна МОХОНЬКО