ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року

м. Харків

справа № 645/4984/24

провадження № 22-ц/818/1003/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого-судді Тичкової О.Ю.,

суддів Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк»

відповідач ОСОБА_1

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент- Банк» на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2024 року у складі судді Спесивцева О.В.-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2024 року Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі Банк), звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.09.2022 в розмірі 37642,83 грн станом на 14.08.2024, яка складається з заборгованості за кредитом - 29371,08 грн та заборгованості відсотками 8271,75 грн, також просило стягнути судові витрати у розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.09.2022 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку шляхом підписання акети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «А-БАНК». . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у АТ А-Банк разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою Кредитна картка, у якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та інше. Вказаний паспорт підписано відповідачем за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил. Підписання паспорту за допомогою електронного підпису є аналогом власноручного підпису. На підставі зазначеної анкети заяви відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40.8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Банк свої зобов`язання за договором виконав надавши відповідачу кредит. Проте відповідачем були порушені договірні зобов`язання зі своєчасного повернення позичених коштів, у зв`язку з чим станом на 14.08.2024 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 37642,83 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 29371,08 грн та заборгованості по відсоткам у розмірі 8271,75 грн. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. Проте відповідач від виконання зобов`язань ухиляється, що змусило Банк звернутись до суду з дійсним позовом про стягнення з відповідача заборгованості у судовому порядку.

Рішенням Фрунзенським районним судом м. Харкова від 24 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.09.2022 року в розмірі 29371 грн 08 коп. та судовий збір у розмірі 2362,75 грн 75 коп.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що матеріали справи не містять підтверджень того, що відповідачка підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Акціонерному товаристві «Акцент-Банк», ознайомилась і погодилась з тими Умовами, що були надані суду. А також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови кредитування, зокрема щодо відсотків. Підписана відповідачкою анкета заява 05.09.2022 свідчить про укладення договору кредиту, проте не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами. Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Враховуючи, що матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у паспорті умов були прийняті позичальником, суд не вважав його належним доказом підтвердження погодження між сторонами у справі конкретних умов кредитування. Тому суд вважав доведеним лише факт отримання відповідачем кредитних коштів та наявність непогашеної заборгованості лише за тілом кредиту у розмірі 29371,08 грн.

Не погодившись з рішенням суду Акціонерне товариство «Акцент-Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2024 року в частині відмовлених позовних вимог та позов в цій частині задовольнити. А також стягнути з відповідача судові витрати пов`язані з поданням апеляційної скарги в розмірі судового збору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд ухвалив рішення про відмову у стягненні відсотків з порушенням норм процесуального та матеріального права. Матеріалами справи доведено, що відповідач в анкеті-заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Також з розрахунку заборгованості вбачається, що боржник користувалась кредитом і погодилась з запропонованими Банком умовами щодо сплати процентів за їх користування. До матеріалів справи додано не тільки Умови і тарифи із сайту банку, що за своїм змістом складають договір кредиту, а й паспорт споживчого кредиту , в якому чітко зазначені всі обговорені умови кредитування. Даний паспорт підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Сумніви суду відносно неправильного розрахунку заборгованості є необґрунтованими, адже на підтвердження вірності розрахунку Банк надавав банківську виписку.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, в іншій частині рішення суду колегією суддів не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, шляхом підписання анкети - заяви про приєднання до Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг АТ А-Банк від 05.09.2022 ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ АКЦЕНТ-БАНК (далі Умови) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку та підписала заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком з зазначенням пільгового періоду користування кредитним лімітом до 62 днів зі ставкою 0,000001% та 3,4 % на місяць у разі виходу з пільгового періоду. Строк користування 240 місяців (а.с. 8, 9 18 - 24).

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.2 - 2.1.1.2.4 Умов Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Відповідно до копії паспорту споживчого кредиту Кредитна картка « Зелена» ( надалі Паспорт споживчого кредиту) відповідачка своїм електронним підписом підтвердила те, що вона ознайомилася з інформацією про умови кредитування, в тому числі пільгову та базову процентну ставку за користування кредитом та орієнтовну загальну вартість кредиту ( а.с. 10 11).

Тарифи по картці «Зелена» ( надалі Тарифи) містять опис наданих Банком послуг у межах укладеного між сторонами договору кредиту та їх вартість, а також умови договору щодо розміру базової процентної ставки, обов`язкового щомісячного платежу, комісій та штрафів (а.с. 25 26).

Згідно з розрахунком заборгованості та даних виписки по картці, відповідач користувалась кредитними коштами, однак свого обов`язку з повернення кредиту належним чином не виконувала. Станом на 05.09.2022 у ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 37642.83 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту - 29371.08 грн та заборгованості по відсоткам 8271,75 грн (а.с.6 зворот а.с. 7, а.с. 12-14).

Судова колегія вважає, що суд правильно встановив характер спірних правовідносин та застосував до них належні норми матеріального права.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що підписана ОСОБА_1 заява-анкета від 05.09.2022, не містить домовленості сторін про кредитний ліміт, строк кредитування, розмір процентів за користування кредитними коштами та відповідальність у разі порушення сторонами умов договору кредиту.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути з відповідача відсотки за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування процентів, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором від 05.09.2022, посилався на Умови та Тарифи.

Проте надані позивачем на підтвердження позовних вимог Тарифи та Умови відповідачкою не підписані. Тому відсутні підстави вважати, що підписуючи заяву-анкету відповідачка розуміла, ознайомилась та погодилась саме з цими Умовами та Тарифами, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій Банку, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин ( 18.04.2022) до моменту звернення до суду із вказаним позовом ( 26.08.2024 ), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19) вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першоїстатті 634ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим банком в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

В супереч вимог ст.12, 81 ЦПК України позивач не надав суду належних доказів на підтвердження укладення договору кредиту на зазначених у позові умовах.

Судова колегія також відхиляє доводи апелянта щодо узгодження сторонами умов договору кредиту шляхом підписання Паспорту споживчого кредиту.

Стаття 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) дійшла висновку про те, що «під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту».

Судова колегія погоджується з висновком суду про те, що зі змісту Паспорту споживчого кредиту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.

Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.

Враховуючи, що матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у Паспорті умов були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 16 липня 2024 року у справі № 686/9664/21 (провадження № 61-13455ск23).

За таких обставин, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Оскільки доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду в оскаржуваній частині, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення відсотків за користування кредитом залишити без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2024 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення відсотків за користування кредитом залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 04 березня 2025 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді Н.П.Пилипчук

В.Б.Яцина