Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/8236/24
Провадження № 2/552/503/25
РІШЕННЯ

іменем україни

04.03.2025 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Резніченко О.С.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Полтава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 552/8236/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Українські фінансові операції» 22.11.2024 звернувся в Київський районний суд м. Полтави суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 22.11.2024.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідно до умов укладеного договору № 5571849 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.02.2022, від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (торгова марка «CreditPlus»), відповідач, ОСОБА_1 , отримала кредит у розмірі 8000 гривень строком на 360 днів шляхом переказу на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування.

Згідно укладеного Договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023, право вимоги за кредитним договором №5571849 від 20.02.2022 перейшло від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».

В подальшому, відповідно до умов укладеного Договору факторингу від 31.07.2024 № 31.07/24-Ф право вимоги по кредитному договору №5571849 від 20.02.2022 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відступлено з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ».

Позивач вказував, що відповідач умови договору порушила, кошти не повернула, у зв`язку з порушеннями зобов`язань заборгованість за кредитним договором станом на 17.09.2024 становить 27263,2 гривень, яка складається з: 8000 грн. заборгованість за кредитом; 19263,2 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом.

В поданій до суду позовній заяві позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за договором № 5571849 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.02.2022 станом на 17.09.2024 у розмірі 27263,2 гривень, яка складається з: 8000 гривень заборгованість за кредитом; 19263,2 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом, а також судові витрати у розмірі 2422 гривень 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22.11.2024 відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ТОВ «Українські фінансові операції» з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подала, в поданій 27.11.2024 скарзі зазначила, що з сумою боргу не погоджується, вважає її завищеною.

Позивач просив проводити розгляд справи без участі представника.

Відповідач в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, має зареєстрований Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до договору № 5571849 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.02.2022 від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8000 гривень строком на 360 днів шляхом переказу на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПриватБанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування.

Факт отримання відповідачем грошових коштів не заперечується ОСОБА_1 та підтверджено наданою до суду випискою по банківському рахунку, яка є належним та допустимим доказом.

Також встановлено, що згідно договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 право вимоги за кредитним договором №5571849 від 20.02.2022 перейшло від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».

Відповідно до умов договору факторингу від 31.07.2024 № 31.07/24-Ф право вимоги по кредитному договору №5571849 від 20.02.2022 про надання коштів на умовах споживчого кредиту відступлено з ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ».

Дослідженими в справі доказами встановлено, що кредитний договір укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем кредитора. Кредитний договір підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч.1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідач відповідно до умов кредитного договору, п. 6.1.17, 6.1.18 Правил, в особистому кабінеті ІТС прийняла пропозицію укласти договір та підписала його шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором A521319, надісланий на номер телефону.

Кредитні кошти були перераховані відповідачу 20.02.2022 на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору, кредитор нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування.

Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. Кредитного договору становить 360 днів.

Встановлено, що відповідач на умовах договору не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача до відповідача про стягнення суми заборгованості заявлені обґрунтовано.

Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню, суд враховує таке.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі № 723/304/16-ц (провадження N 14-360цс19), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року по справі № 638/13683/15-ц (провадження N 14-680цс19), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), тобто дана судова практика є сталою.

З наданого до суду розрахунку вбачається, що відсотки за договором розраховані в межах строку дії договору, розрахунок заборгованості відповідає розміру сукупної вартості кредиту, з якою погодилася відповідач, підписуючи угоду.

Тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором № 5571849 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.02.2022 у розмірі 27263,2 гривень, яка складається з: 8000 гривень заборгованість за кредитом; 19263,20 гривень заборгованість за нарахованими процентами.

З цих підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судових й збір в розмірі 2422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача.

При вирішення питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд враховує таке.

Позивачем понесені витрати на парову допомогу в розмірі 10000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню в сумі 2500 грн.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за договором № 5571849 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.02.2022 у розмірі 27263 грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» 2422,40 грн судових витрат зі сплати судового збору, 2500 грн судових витрат на правову допомогу, всього стягнути 4922 грн 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», адреса 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2, ;

відповідач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 04.03.2025.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко