ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
Рішення

Іменем України

26 лютого 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Самухи В.О., за участю секретаря судового засідання Беленчук Я.В., розглянувши у відкритому судовому засідання в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

Встановив:

26 грудня 2024 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов позов ОСОБА_1 (далі, позивач) до ОСОБА_2 (далі, відповідачка) про зменшення розміру аліментів.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 26 грудня 2024 року, справа передана на розгляд головуючому судді Самусі В.О. (а. с. 24).

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в цій справі, призначено судове засідання на 20 лютого 2025 року та запропоновано учасникам справи подати заяви по суті спору, в тому числі й відзив на позов.

Відкриваючи спрощене провадження в цій справі, суд врахував, що згідно Законом України № 3831-ІХ від 19 червня 2024 року, внесені редакційні зміни в частину 6 статті 19 ЦПК України, та віднесено справи про зменшення розміру аліментів до малозначних справ.

В судове засідання, призначене на 20 лютого 2025 року, з`явились позивач та відповідачка.

Під час встановлення анкетних даних осіб, відповідачкою для огляду надані електронні документи із застосунку «Дія», що свідчать про повторний шлюб відповідачки та зміну її прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, пояснив, що перебуває у повторному шлюбі, в якому народилась друга дитина і зміна сімейного стану в даному випадку є підставою для зменшення розміру аліментів, що стягується згідно з судовим рішенням на користь відповідачки на утримання дитини.

Позивач стверджував, що під час проходження служби отримав травму, був визнаним непридатним для проходження служби, на даний момент перебуває в процесі отримання групи інвалідності, потребує лікування та придбання ліків.

Також позивач наголошував, що в його дружини є дитина від першого шлюбу ОСОБА_6 . При цьому, на уточнююче питання головуючого судді, позивач зазначив, що дитина ним не усиновлена.

Відповідачка позов не визнала, відзив на позов не надала, при цьому стверджувала, що обставини, наведені в позовній заяві, не свідчать про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які позивачем не сплачувались вчасно та в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідачка зазначила, що з позивача також на її користь згідно з судовим рішенням стягнуто пеню внаслідок несвоєчасної сплати аліментів, однак судове рішення не звернуте до примусового виконання.

Також відповідачка зазначила, що позивач не спілкується з дитиною, а зменшення розміру аліментів з 1/3 до частки від доходів позивача є наскільки несуттєвим, що об`єктивно не впливатиме та інтереси позивача.

Заслухавши пояснення сторін спору та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, відклавши ухвалення та проголошення судового рішення до 26 лютого 2025 року, 10.00 годин.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що сторони спору перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього ОСОБА_7 .

Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 11 червня 2011 року та свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 02 грудня 2011 року, копії яких долучені до матеріалів справи (а. с. 12, 13).

Заочним рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2015 року шлюб між сторонами спору розірвано (а. с. 14, 14, зворот).

Заочним рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2016 року з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 стягнені аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_7 в розмірі 1/3 частки усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття (а. с. 15, 15, зворот).

Позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , у шлюбі народжено дитину ОСОБА_9 . Дитина народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідні обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 від 11 березня 2020 року та свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 від 24 жовтня 2020 року (а. с. 16, 17).

Також, позивачем долучено документи, що підтверджують наявність в його дружини ОСОБА_8 іншої дитини - ОСОБА_6 (а. с. 18).

Додатково, до матеріалів справи долучені докази того, що позивач має ряд захворювань, визнаний непридатним для проходження військової служби, станом на 19 грудня 2024 року був працевлаштованим, отримував заробітну плату та з його заробітної плати проводились вирахування, в тому числі для сплати аліментів на утримання дитини та для погашення заборгованості зі сплати аліментів (а. с. 19-23).

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що спірні правовідносини сторін спору врегульовані наступними правовими нормами.

Так, згідно приписів частини 1статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно правової позиції, висловленої в Постанові ВС від 19 червня 2024 року по справі № 686/22677/23, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Подібний правовий висновок викладений в Постановах ВС від 14 грудня 2022 року по справі № 727/1599/22, від 10 жовтня 2023 року по справі № 682/2454/22, від 08 січня 2025 року по справі № 567/1462/23.

В цій справі судом встановлено, що позивач після стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини зареєстрував новий шлюб, у шлюбі в нього народився другий син, ОСОБА_9 .

Вказані обставини свідчать про зміну сімейного стану та в силу приписів статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.

З урахуванням народження другої дитини позивача, суд вважає ґрунтовними покликання останнього щодо необхідності зменшення розміру аліментів, при цьому, вказана в позовній заяві частка, до якої позивач просить зменшити розмір стягнених аліментів, відповідає усталеному в судовій практиці розміру аліментів, що стягується на утримання однієї дитини.

Отже, в цій частині заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню.

З огляду на встановлені судом обставини зміни сімейного стану позивача, як визначеної законом підстави для зміни розміру аліментів, суд не надає додаткової правової оцінки посиланням позивача щодо наявності в нього захворювань та перебування на його утримання дитини дружини від попереднього шлюбу.

Також, суд не враховує доводи відповідачки, що позивач фактично не спілкується з дитиною, раніше не регулярно сплачував аліменти, що призвело до виникнення заборгованості, так як в силу приписів статті 192 СК України вказані обставини не мають юридичного значення при вирішення питання зміни розміру аліментів, крім того, відповідні обставини в силу приписів статті 13 ЦПК України знаходяться поза межами предмету доказування в цій справі.

Разом із тим, суд не погоджується, що зменшуючи розмір стягнених аліментів до частки доходів позивача, суд повинен обмежити максимальний розмір щомісячного платежу 10 прожитковими мінімумами для дитини відповідного віку.

Зокрема, згідно частини 5 статті 183 СК України, нормативна вимога щодо обмеження максимального розміру стягнення аліментів 10-ма прожитковими мінімумами для дитини відповідного віку встановлена виключно для випадків, коли аліменти стягуються на підставі судового наказу.

Законодавством не передбачено можливості обмеження максимального розміру стягнених аліментів у випадку їх стягнення на підставі судового рішення в позовному провадженні, чи подальшої зміни розміру стягнених аліментів згідно з судовим рішення.

Разом із тим, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину згідно приписів частини 2 статті 182 СК України не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ця нормативно визначена гарантія діє, в тому числі, й у випадку вирішення питання зміни розміру аліментів.

Тому, в цій справі суд, вирішуючи питання зменшення розміру аліментів, не визначає максимальний розмір платежу, кратний прожитковому мінімуму, але зазначає, що стягнений розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням викладеного, суд, керуючись приписами статті 192 СК України, статтями 4, 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, -

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , згідно з Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2016 року у справі № 2/381/900/16 на користь ОСОБА_2 , на утримання сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішеннями суду законної сили на до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП не відомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Самуха В.О.