ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Подорець О.Б. від 21 лютого 2024 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2023 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» був укладений договір про надання фінансового кредиту №7 від 15.12.2020, за умовами якого відповідачці були перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 10000,00 грн, строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом за стандатртною процентною ставкою в розмірі 2,71% на день (989,15% річних). 05.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторінгу №556/ФК-22, у відповідності до умов якого ТОВ «Діджі Фінанс» набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором на суму 48795,00 грн, з яких 10000 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 38795 грн сума заборгованості за відсотками. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки вказану заборгованість у загальному розмірі 48795,00 грн.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №7 від 15.12.2020 в розмірі 48795,00 грн, яка складається з наступного: 10000 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 38795 грн. сума заборгованості за відсотками. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову в розмірі 48795,00 грн, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Від ТОВ «Діджі Фінанс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а заочне рішення суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що між ОСОБА_3 та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» був укладений договір про надання фінансового кредиту №7 від 15.12.2020, за умовами якого відповідачці були надані кредитні кошти на банківську картку в сумі 10000,00 грн, строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом за стандартною процентною ставкою в розмірі 2,71% на день (989,15% річних), за зниженою процентною ставкою 1,71% на день (624,15% річних) (а.с. 5-9).

Пунктом 4.1 договору №7 від 15.12.2020 погоджено, що позичальник має право продовжити строк користування кредитом, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про продовження (пролонгацію). Для продовження строку користування кредитом, Позичальник сплачує товариству меншу суму із наступних: або нараховані проценти за ту кількість днів, на яку бажає продовжити строк, або повну заборгованість по процентах на момент оформлення пролонгації.

Позичальник має право подовжити строк користування кредитом необмежену кількість разів. Факт оплати позичальником нарахованих процентів є підставою для оформлення відповідної додаткової угоди до цього договору (пункту 4.2 договору №7 від 15.12.2020).

За змістом пункту 4.3 вказаного вище договору, при кожному продовженні строку користування кредитом, між позичальником та товариством укладаються відповідні додаткові угоди, які є невід`ємними частинами цього договору

Якщо до запланованої дати повернення кредиту, позичальник бажає продовжити строк користування кредитом, датою продовження строку дії цього договору та строку користування кредитом є дата, наступна за запланованою (пункту 4.4 договору №7 від 15.12.2020).

Згідно пункту 9.2 договору №7 від 15.12.2020, укладення цього договору здійснюється за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи (ІТС) Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт https://cashberry.com.ua. Електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Також між сторонами укладались додаткові угоди про зміну умов договору №7 від 15.12.2020, зокрема, щодо продовження строку кредитування, від 28.01.2021, 08.02.2021, 25.02.2021, 14.02.2021, 10.04.2021, 30.04.2021, 14.02.2021 (а.с. 12-19), відповідно до умов яких строк кредитування було продовжено 14.05.2021.

Колегія звертає увагу, що умовою погодження продовженого строку кредитування та укладення вказаних вище додаткових угод був обов`язок позичальника сплачувати фактично нараховані проценти на встановлену в кожній з угод суму. Відповідні суми сплачувались відповідачкою, а саме 14.01.21 - 2394,00 грн, 27.01.21 - 341,00 грн, 28.01.21 - 2053,00 грн, 08.02.21 - 2394,00 грн, 25.02.21 - 345,00 грн, 25.02.21 - 2394,00 грн, 14.03.21 - 500,00 грн, 14.03.21 - 1894,00 грн, 28.03.21 - 300,00 грн, 10.04.21 - 1838,00 грн, 26.04.21 - 520,00 грн, 30.04.21 - 1874,00 грн, 14.05.21 - 661,00 грн, 14.05.21 - 1733,00 грн, а всього на суму 19241,00 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.

Судом також встановлено, що згідно договору факторингу №556/ФК-22 від 05 вересня 2022 року, укладеного між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс», ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором (а.с. 30-34).

Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №556/ФК від 05 вересня 2022 року до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №7 від 15.12.2020, сума заборгованості 48795,00 грн, з яких сума заборгованості за кредитом 10000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 38795,00 грн (а.с. 36).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №7 від 15.12.2020, станом на 18.03.2022, позивачем нарахована заборгованість у загальному розмірі 48795,00 грн, з яких сума заборгованості за кредитом - 10000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 38795,00 грн (а.с. 20-27).

Відповідачка змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 , у зв`язку з реєстрацією шлюбу 24 листопада 2022 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.11.2022 (а.с. 98).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст.1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно з ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг №2664-III договір про надання фінансових послуг, якщо інше не передбачено законом, повинен містити підписи сторін.

Відповідно до ст. 12 Закону "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання в тому числі "електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (абз. 3 ч. 1 ст. 12). У свою чергу згідно з визначенням одноразового ідентифікатора, наведеного у п. 6 ч. 1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Саме у такий спосіб було підписано кредитний договір №7 від 15.12.2020, про що зазначено в самому договорі, передбачено пунктом 9.2 договору та відповідачкою не спростовано.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

При цьому у відповідності до ч. 3 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 31.08.2022 у справі №280/4456/20, від 09.02.2023 у справі №640/7029/19, від 09.06.2023 у справі №280/4461/20.

Відповідачкою не заперечується та не спростовано факт укладення нею вказаного вище кредитного договору, додаткових угод та отримання кредитних коштів на суму 10000,00 грн.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши укладення сторонами кредитного договору №7 від 15.12.2020 та отримання позичальником кредитних коштів; враховуючи неналежне виконання останньою умов договору та наявність, у зв`язку з цим, заборгованості, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованості за кредитним договором №7 від 15.12.2020 в розмірі 48795,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 10000,00 грн. та заборгованості за відсотками - 38795 грн.

Зазначена вище заборгованість підтверджується представленим позивачем розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним та не спростований відповідачкою (а.с. 20-27).

Колегія звертає увагу, що факт оплати позичальником нарахованих процентів на загальну суму 19241,00 грн додатково свідчить про визнання відповідачкою умов кредитного договору №7 від 15.12.2020.

Посилання в апеляційній скарзі на положення пунктів статті 11 Закону України Про захист прав споживачів є помилковим, адже відповідно до вказаної статті у редакції, яка діє на час виникнення спірних правовідносин (укладення кредитного договору від 15.12.2020) цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Разом з тим, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення апелянта про слухання справи судом першої інстанції заслуговують на увагу. Матеріали справи не містять належних доказів повідомлення відповідачки про час та місце проведення судового засідання місцевим судом 21.02.2024 року згідно положень статтей 128-130 ЦПК України, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення з постановленням нового по суті позовних вимог. Довідка про доставку електронного листа на електронну адресу з доменом ІНФОРМАЦІЯ_1 не є належним повідомлення ОСОБА_3 про час та місце слухання даної справи, адже у матеріалах справи відсутня заявка відповідачки на отримання нею судових повісток в електронному вигляді на відповідну адресу електронної пошти, а електронна адреса з доменом ІНФОРМАЦІЯ_1 не є офіційною електронною адресою учасника справи. Відповідачка заперечує факт отримання нею судової повістки щодо слухання справи судом 21.02.2024 року.

На викладене вище місцевий суд увагу не звернув, допустивши порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при поданні позовної заяви в сумі 2684,00 грн (а.с. 1) та документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн (45-51), а всього 5684,00 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» () за кредитним договором №7 від 15.12.2020 заборгованість по тілу кредиту в сумі 10000,00 грн та заборгованість по відсоткам в розмірі 38795,00 грн, а всього 48795 (сорок вісім тисяч сімсот дев`яносто п`ять) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» () судові витрати у розмірі 5684 (п`ять тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 03 березня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова