26.02.2025 Єдиний унікальний номер 205/2168/24
Провадження№ 2/205/1369/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Курбанової Н.М.,

за участю секретаря Галушки А.А., Вольф В.М.

представника відповідача- Фоменко

розглянувши в загальному провадженні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 2» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 2» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 , управителем якого, згідно Закону України «Про житлово комунальні послуги», визначено юридичну особу-ТОВ «Рада 2» (далі - управитель). Забудовником у 2014 році будинок АДРЕСА_2 було оснащено поквартирно внутрішніми пожежними водопроводами і пожежними гідрантами, що досягають будь-якої квартири, одночасно будинок АДРЕСА_2 було оснащено покажчиками шляхів евакуації всередині приміщень та основним, аварійним освітленням, було оснащено по-поверхово засобами пожежогасіння та передано на баланс управителя. Проте, за відсутність будь-яких дій з боку управителя щодо утримання, догляду та обслуговування зазначеного обладнання, воно вийшло з ладу. З боку управителя не вживалися заходи що заключення договорів на технічне обслуговування систем пожежогасіння та оповіщення з спеціалізованою організацією, яка має ліцензію на право виконання зазначених робіт. На сьогоднішній день у житловому АДРЕСА_3 , в якому мешкає більше ніж 1500 людей та який віднесено до об`єктів з високим ризиком пожежної небезпеки, управителем ТОВ «РАДА 2» систематично не виконуються обов`язки щодо утримання багатоквартирного будинку, які передбачені законом та підзаконними актами, зокрема, не виконуються технічне обслуговування ліфтів, обслуговування систем диспетчеризації, обслуговування димових та вентиляційних каналів, технічне обслуговування систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем, відсутнє освітлення на сходових клітинах, шляхах евакуації, відсутні первинні засоби пожежогасіння на поверхах, заблоковані доступи мешканцям до шаф з протипожежним гідрантам, кран-комплектам тощо, що у разі виникнення пожежі може призвести до травмування людей, несе пряму загрозу життю та майну мешканців будинку АДРЕСА_2 , зокрема й позивача. Починаючи з січня 2015 року управитель заблокував мешканцям доступ до одного зі двох сходових майданчиків будинку АДРЕСА_2 , що унеможливлює евакуацію мешканців під час пожежі. Інший сходовий майданчик взагалі не утримуєтеся управителем у належному стані, взагалі відсутнє не тільки аварійне освітлення, а навіть основне, не працює примусове вентилювання тощо. Ліфти не обладнані засобами автоматизованого гасіння займання, більш того, знаходяться у аварійному стані, не мають сертифікатів відповідності та сертифікатів безпеки експлуатації, що свідчить про небезпечність їх експлуатації не тільки під час пожежі, а навіть у звичайному штатному режимі. Двері ліфтових шахт не мають змоги щільно зачинятися через несправність та не проведення планових перевірок з боку управителя, що утворює тягу повітря з нижнього поверху будинку до верхнього, що у свою чергу приноситиме кисень до місяця займання на верхніх поверхах будинку. З чотирьох ліфтів працюють тільки два, решта постійно виходить з ладу, все це унеможливлює евакуацію всіх мешканців з будинку вчасно. Більш того, з метою отримання додаткового прибутку, в порушення чинного законодавства щодо утримання та експлуатації ліфтів, управителем самовільно у конструкцію ліфтів були внесені зміни щодо монтування рекламних стендів, не передбачених виробником ліфтових кабін. З регулярною періодичністю відбуваються пожежі через неналежне утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 управителем. Так, останній випадок виникнення пожежі у будинку АДРЕСА_2 ледь не призвів до поширення пожежі на весь будинок та сусідні споруди. Автоматизовані засоби гасіння пожежі були вимкнені, а датчики були виявлені у неробочому стані. Водночас, через військову агресію з 24.02.2022р. проти України, систематичні обстріли міста Києва з метою знищення об`єктів масового перебування людей, зокрема в багатоквартирних будинках, потрапляння уламків збитих ракет та дронів у багатоквартирні будинки, загроза виникнення пожежі збільшилася без збільшення у сотні разів. Тому наявність первинних засобів (вогнегасників) пожежогасіння па поверхах, справність систем протипожежної автоматики та димовидалення у будинку, безперешкодний вільний доступ до шаф з протипожежним гідрантам, кран-комплектам, наявність вільних шляхів евакуації з аварійним освітленням без перебільшення є обов`язковою умовою для виживання у сьогодення.

Відповідно до предмету п. 1.1 договору УЖ/Р2-1/12/04/16 ТОВ «Рада 2» взяло па себе зобов`язання щодо надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, де зокрема серед іншого зазначено, а саме «обслуговування димовентиляційних каналів, технічне обслуговування та поточний ремонт систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньо будинкових інженерних систем.

Просить зобов`язати ТОВ «РАДА 2» привести внутрішні та зовнішні комунікації будинку АДРЕСА_2 у працездатний стан, усунути несправності інженерного обладнання, що порушують умови нормальної експлуатації будинку та несуть загрозу життю та майну ОСОБА_1 , шляхом: передачі позивачу ключів від індивідуальних(поквартирних) шаф з кран - комплектом та протипожежним гідрантом для квартири АДРЕСА_4 ; забезпечити квартиру АДРЕСА_1 , первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками); зазначити місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння у будинку за адресою АДРЕСА_2 ; на сходових клітинах у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , привести у робочій стан основне освітлення; на сходових клітинах у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , привести у робочій стан евакуаційне освітлення; привести до первинного стану ліфтові кабіни у будинку за адресою: АДРЕСА_2 шляхом демонтажу рекламних стендів, не передбачених виробником ліфтових кабін; укласти договір на технічне обслуговування систем пожежогасіння та оповіщення з спеціалізованою організацією, яка отримала ліцензію на право виконання цих робіт у будинку за адресо: АДРЕСА_2 ; звільнити від захаращення сторонніми предметами допоміжні приміщення по-поверхово у будинку за адресою: АДРЕСА_2 ; розмістити інформацію про заходи безпеки та відповідну поведінку мешканців в разі виникнення пожежі у будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Стягнути ТОВ «РАДА 2» на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 20 000, 00 грн. та судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.04.2024 р. прийняти до розгляду та відкрито загальне провадження у справі, починаючи з підготовчого засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.07.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу за даним позовом до судового розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_1 надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність та просила врахувати її додаткові письмові пояснення по справі.

Представник відповідача ТОВ «РАДА 2» Гіневська-Гайдай М.О., надала суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що у своїй позовній заяві позивачка посилається на приписи Дарницького районного управління ГУ ДСНС України в м. Києві, зокрема № 381 від 21.06.2019 року, № 300 від 29.10.2020 року, № 292 від 09.07.2021 року, недотримання яких начебто призвело до порушення прав Позивачки як споживачки житлово_- комунальних послуг. При цьому позивачка зазначає, що нею не подано аналогічного позову (позовів) з тим самим предметом та з тих самих підстав до Відповідача про захист прав споживачів. Дане твердження позивачки не відповідає дійсності та спростовується наступним. В липні 2019 року позивачка звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою (справа № 753/13210/19), в якій зокрема просила зобов`язати відповідача усунути усі порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що виявлені Дарницьким районним управлінням ГУ ДСНС України в м. Києві відповідно до приписів № 381 від 21.06.2019 року та № 170 від 05.03.2019 року, а також Управлінням з надзвичайних ситуацій у Дарницькому районі ГУ ДСНС України в м. Києві відповідно до припису № 275 від 30.10.2015 року, привести внутрішні та зовнішні комунікації у працездатний стан, усунити несправності інженерного обладнання, що порушують умови нормальної експлуатації будинку та несуть загрозу життю та майну позивачки та інших мешканців, а також зобов`язати відповідача демонтувати камери відеоспостереження та рекламні стенди у ліфтах (не передбачених виробником ліфтових кабін), розташованих у будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Наслідком розгляду вищезазначеної судової справи стало рішення про відмову у задоволенні вимоги позивачки щодо зобов`язання відповідача усунути усі порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, виявлені Дарницьким районним управлінням ГУ ДСНС України в м. Києві відповідно до приписів № 381 від 21.06.2019 року та № 170 від 05.03.2019 року, а також Управлінням з надзвичайних ситуацій у Дарницькому районі ГУ ДСНС України в м. Києві відповідно до припису № 275 від 30.10.2015 року, привести внутрішні та зовнішні комунікації у працездатний стан, усунити несправності інженерного обладнання, що порушують умови нормальної експлуатації будинку та несуть загрозу життю та майну позивачки та інших мешканців, залишене в силі постановою Київського апеляційного суду від 18.10.2023 року.

Між позивачкою та відповідачем склалися виключно відносини у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг. Дані правовідносини регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та низкою нормативно-правових актів. Вищезазначений закон не передбачає відшкодування моральної шкоди. При цьому, позивачка є боржницею за спожиті житлово-комунальні послуги згідно рішень Дарницького районного суду м. Києва від 19.04.2019 року у справі № 753/18369/17, 12.02.2024 року у справі № 753/682/24, 17.04.2024 року у справі №753/4604/21. Між позивачкою та відповідачем мав місце спір в Київському окружному адміністративному суді по справі № 640/31593/20, рішенням якого від 16.10.2023 року відповідача було зобов`язано надати позивачці низку договорів на обслуговування будинку АДРЕСА_2 , зокрема, на технічне обслуговування систем пожежогасіння та оповіщення. 14.03.2024 року на виконання вищезазначеного рішення в межах виконавчого провадження №73769707 відповідачем було надано позивачці низку договорів на обслуговування, зокрема, на технічне обслуговування систем пожежогасіння та оповіщення, хоча остання у позовній заяві стверджує, що відповідач не вживає заходи щодо заключення договорів на технічне обслуговування систем пожежогасіння. Просить відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що посилання відповідача на справу №753/13210/19, яка розглядалась у Дарницькому районному суді м. Києва, є хибними припущеннями, так як позивач звернулася до суду з негаторним позовом щодо визнання недійсних договорів під час вирішення пов`язаного спору, зокрема й щодо усунення перешкод у користуванні своїм майном з боку відповідача ТОВ «РАДА». У справі №205/2168/24 ОСОБА_1 звертається до суду за захистом і поновленням своїх прав споживача, оскільки відповідач ТОВ «РАДА 2» ухиляється від прямих своїх обов`язків, як управителя, щодо належного утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 . Зветрає увагу, що документи складені ДСНС є лише письмовими доказами, які підтверджують обставину незабезпечення ТОВ «РАДА 2» належного утримання і ремонту багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб, які містять перелік виявлених порушень в будинку АДРЕСА_2 . Отже предмети спору і підстави позовів у справі №753/13210/19 та у справі №205/2168/24 є відмінними, що попри тотожність лише сторін, не дає можливості стверджувати про тотожність цих справ у цілому. Крім того, позивачка не позбавлена права заявити вимоги до ТОВ «РАДА 2» про приведення внутрішніх та зовнішніх комунікацій у будинку АДРЕСА_2 у працездатний стан. Щодо посилання відповідача на виконавче провадження №73769707, відповідач стверджує, що в межах цього виконавчого провадження ТОВ «РАДА 2» було надано позивачці низку договорів на обслуговування, зокрема, на технічне обслуговування систем пожежогасіння та оповіщення до подання позову. Водночас це спростовується тим, що дата подачі позову 23.02.2024 р., проте зазначена вхідна дата документа від 14.03.2024 р. Разом з тим, наявність або відсутність певних обставин, документів щодо виконавчого провадження №73769707, не входить до предмета доказування в межах цієї справи. Станом на 04.05.2024 р. добровільно рішення суду з боку відповідача не виконано, а виконавче провадження №73769707 досі відкрите. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні представник відповідача Фоменко Д.А. позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та пояснив, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 , в зазначеній квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги, у зв`язку з чим ТОВ «РАДА 2» неодноразово зверталася до суду про примусове стягнення комунальних платежів з позивачки. Як обслуговуюча організація, ТОВ «РАДА 2» укладає низку договорів для обслуговування будинку, в тому числі має договори з спеціалізованою організацією, яка займається обслуговуванням систем пожежогасіння та оповіщення . Даний договір, на виконання рішення суду, було надано позивачці. Вважає, що обставини, на які посилається позивачка, є правовідносинами, які склалися між ТОВ «РАДА 2» та ДНСУ та всі спірні питання повинні вирішуватися в суді адміністративної юрисдикції між цими сторонами. Позовні вимоги ОСОБА_1 вже були предметом дослідження судами та в задоволені аналогічних вимог їй було відмовлено. Крім того зазначив, що до шафи з кран-комплектами та протипожежним гідрантом є вільний доступ та ці шафи не зачинені. ТОВ «РАДА 2» в межах своїх повноважень обслуговує будинок та приймає всі заходи для його належного функцінування. Також зазначив, що позивачкою не доведено в чому полягає заподяння їй моральної шкоди. Просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі

Допитавши представника відповідача та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Статтею ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Законодавцем визначено, а саме ч. 1 ст. 79 ЦПК України, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №246390621 від 01.03.2021 р. ОСОБА_1 є власником 1/1 частини квартири АДРЕСА_1 та є споживачем житлово-комунальних послуг, згідно ст. 162 ЖК України (а.с.19-20).

ТОВ «Рада 2» є експлуатуючою організацією, яка обслуговує будинок АДРЕСА_2 .

12.04.2016 р. між ТОВ «Рада-2» та ОСОБА_1 укладено договір № УЖ/Р2-1/12/04/16 про надання житло-комунальних послуг (а.с.16-17, 18).

Пунктом 1.1. названого вище Договору передбачено, що предметом договору є забезпечення Підприємством надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, а саме: прибирання прибудинкової території, прибирання сходових кліток, вивезення побутових відходів, прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі, технічне обслуговування, обслуговування систем диспетчеризації, технічне обслуговування внутрішньобудинкових гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, її каналізації, дератизація, дезінсекція, обслуговування димовентиляційних каналів, обслуговування та поточний ремонт систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації і технічних ядастроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків), поливання дворів, клумб і газонів, прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами, експлуатація номерних знаків на будинках, освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води, енергопостачання ліфтів, надання інших послуг та здійснення функцій управління будинком АДРЕСА_2 (далі - послуги), при цьому споживач уповноважує Підприємство здійснювати управління будинком та надає йому право укладати необхідні договори з виконавцями та постачальниками послуг на користування відповідними будинковими мережами, і зобов`язується здійснювати своєчасну оплату послуг за встановленими, у порядку визначеному чинним законодавством та договором, тарифами на строк та на умовах, передбачених цим договором.

Уклавши з позивачем Договір № УЖ/Р2-1/12/04/16 про надання житлово- комунальних послуг від 12.04.2016 року, згідно п.3.4.3 підприємство зобов`язалось утримувати внутрішньо-будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до ліквідації аварійної ситуації, усунення порушень у наданні послугу строки встановлені в межах та на умовах передбачених законодавством України.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», КМДА визначено, що обсяг послуг з утримання будників і споруд та прибудинкових територій, що надаються споживачам, повинен відповідати структурі, періодичності та строкам надання послуг з утримання і споруд та прибудинкових територій, затвердженим розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 09.03.2011 р. № 307 «Про впорядкування надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Києві» (далі - розпорядження № 307).

Позивачем було надіслано запит до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій (а.с.24-26), зокрема щодо надання інформації чи були усунені, з боку ТОВ «РАДА 2» , виявлені порушення, у численних актах та приписах щодо будинку АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 27.07.2023 р. №71 01-4773/71 01, на пункти 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, підпункти 1.1, 2.1, 3.1, 4.1, 5.1, 6.1, 7.1, 8.1 запиту, порушення які було виявлено під час заходів державного нагляду (контролю) та відображено у відповідних актах, приписах ТОВ «РАДА 2», не усунуті. До відповіді додано: копію акту від 09.07.2021 р. №689, копія припису від 09.07.2021 р. №292 (а.с.27).

Позивачем надано суду копії приписів про усунення порушень вимог законодавства в сфері техногенної та пожежної безпеки щодо ТОВ «Рада 2» , №300 від 29.10.2020 р. (а.с.46-48, 59-61), №381 від 21.06.2019 р. (а.с.49-53, 54-58, 66-70), №292 від 09.07.2021 р. (а.с.62-65, 71-74), будо штраф відповідно до Кута підтвердження притягнення відповіда до адміністративної відповідальності.

Позивачка, посилаючись на наявність приписів Дарницького районного управління ГУ ДСНС України в м. Києва, а також Управління з надзвичайних ситуацій у Дарницькому районі ГУ ДСНС України в м. Київі № 381 від 21.06.2019 року, № 300 від 29.10.2020 року, № 292 від 09.07.2021 року, просить зобов`язати ТОВ «РАДА 2» привести внутрішні та зовнішні комунікації будинку АДРЕСА_2 у працездатний стан, усунути несправності інженерного обладнання, що порушують умови нормальної експлуатації будинку та несуть загрозу життю та майну ОСОБА_1 , шляхом: передачі позивачу ключів від індивідуальних(поквартирних) шаф з кран - комплектом та протипожежним гідрантом для квартири АДРЕСА_4 ; забезпечити квартиру АДРЕСА_1 , первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками); зазначити місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння у будинку за адресою АДРЕСА_2 ; на сходових клітинах у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , привести у робочій стан основне освітлення; на сходових клітинах у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , привести у робочій стан евакуаційне освітлення у працездатний стан.; привести до первинного стану ліфтові кабіни у будинку за адресою: АДРЕСА_2 шляхом демонтажу рекламних стендів, не передбачених виробником ліфтових кабін; укласти договір на технічне обслуговування систем пожежогасіння та оповіщення з спеціалізованою організацією, яка отримала ліцензію на право виконання цих робіт у будинку за адресо: АДРЕСА_2 ; звільнити від захаращення сторонніми предметами допоміжні приміщення по-поверхово у будинку за адресою: АДРЕСА_2 ; розмістити інформацію про заходи безпеки та відповідну поведінку мешканців в разі виникнення пожежі у будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Дані правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом цивільного захисту України, Законом України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», та іншими нормативно-правовими актами, виданими на їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Згідно з п. 2 ч. 3 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 № 1052, основними завданнями Державної служби України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Згідно з п. 39 ч. 4 цього ж Положення, ДСНС відповідно до покладених на неї завдань організовує і здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання. ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 Положення).

Зокрема, згідно Положення про Головне управління ДСНС України у м. Києві, затвердженого наказом ДСНС України від 13 квітня 2016 року № 175, Головне управління ДСНС України у м. Києві є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання (п. 27 ч. 4 Положення).

До повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у ст. 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень.

Отже, саме ГУ ДСНС у м. Києві, в силу наведених вище законодавчих норм, наділене повноваженнями щодо здійснення державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 Кодексу цивільного захисту України, державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснюється шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, серед іншого належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

У відповідності до ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

За ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, серед іншого є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

У разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання. Санкція, що застосовується до суб`єкта господарювання при першому порушенні, не може бути вищою за мінімальну санкцію, передбачену відповідним законом (ч. 2 ст. 12 Закону № 877-V).

У силу положень ч. 6 ст. 7 Закону № 877-V, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

Відповідно до ст. 7 Закону № 877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Отже, саме ДСНС у силу наведених вище законодавчих норм, наділене повноваженнями щодо здійснення державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Тобто у даному випадку, саме ДСНС має довести, що виявлені ним порушення, дійсно створюють загрозу життю та здоров`ю людей, позаяк такі обставини (порушення) Законом № 877-V прямо не передбачені у вигляді вичерпного переліку.

Аналізуючи зазначені норми, суд зазначає, що чинним законодавством передбачено звернення територіальних органів ДСНС України до адміністративного суду з позовом про застосування відповідних заходів реагування, що виникає виключно у випадку, коли виявлені за результатами перевірки суб`єкта господарювання порушення вимог законодавства в сфері техногенної та пожежної безпеки створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, та за умови існування таких порушень на момент прийняття рішення адміністративним судом.

При цьому, така ознака як створення загрози життю та/або здоров`ю людей досить широко трактується, теоретично всі порушення протипожежних норм у тій чи іншій мірі можуть за певних умов створити загрозу життю та/або здоров`ю людей. Отже, застосування цих заходів можливе за будь-яке порушення.

З огляду на це, у кожному окремому випадку суб`єкт владних повноважень має визначати, чи створюють виявлені порушення дійсну реальну загрозу життю та здоров`ю людей у взаємозв`язку із встановленими обставинами, що мають значення для вирішення цього питання, та належним чином вмотивувати таке своє рішення.

Оскільки обов`язок доведення порушення вимог законодавства в сфері техногенної та пожежної безпеки покладено законом органи пожежного нагляду (суб`єкт владних повноважень) та мають обґрунтувати необхідність застосування запитуваного заходу реагування, а суд у даному випадку у порядку адміністративного судочинства дослідити вказані докази та надати їм відповідну правову оцінку.

З огляду на це, у кожному окремому випадку суб`єкт владних повноважень має визначати, чи створюють виявлені порушення дійсну реальну загрозу життю та здоров`ю людей у взаємозв`язку із встановленими обставинами, що мають значення для вирішення цього питання, та належним чином вмотивувати таке своє рішення.

Зазначені обставини були встановлені в рішенні Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року по справі № 753/13210/19, за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «РАДА 2», однією із позовних вимог якої була вимога усунути усі порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що виявлені Дарницьким районним управлінням ГУ ДСНС України в м. Києві відповідно до приписів № 381 від 21 червня 2019 року та № 170 від 05 березня 2019 року, а також Управлінням з надзвичайних ситуацій у Дарницькому районі ГУ ДСНС України в м. Києві відповідно до припису № 275 від 30 жовтня 2015 року, привести внутрішні та зовнішні комунікації у працездатний стан, усунити несправності інженерного обладнання, що порушують умови нормальної експлуатації будинку та несуть загрозу життю та майну ОСОБА_1 . У задоволені таких вимог ОСОБА_1 було відмовлено. Зазначене рішення суду залишено в законній силі постановою Київського апеляційного суду 18 жовтня 2023 року.

Таким чином, судом не було встановлено порушень прав позивача з боку відповідача, які б підлягали судовому захисту, а доводи, викладені позивачем у позовній заяві ґрунтувалися на суб`єктивному баченні позивача на умови укладених договорів щодо надання або ненадання відповідачем послуг та здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд враховує обставини, встановлені рішеннями вищезазначених судів та вважає їх преюдиціальними при розгляді даної справи.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У постанові Верховного суду від 12.06.2019 р. №487/10128/14-ц зазначено, що Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

У постанові Верховного суду від 04.12.2019 р. №917/1739/17 зазначено, при цьому суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)). Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18)).

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку про невідповідність обраного позивачем способу захисту порушеного права та відмовляє у задоволенні позовної вимови у цій частині.

Відповідно до п.2 наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. №76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудникових територій», відповідачем ТОВ «РАДА 2», з метою дотримання правил техногенної безпеки, 26 жовтня 2007 року укладено договір зі спеціалізованою установою ОП «Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7», на підтвердження чого суду надано суду копію відповідного договору ( а.с.152).

Предметом даного договору є технічне обслуговування систем протипожежної автоматики і димовидалення на об`єктах замовника відповідно до графіків.

Крім того, на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року по справі №640/31593/20, в межах виконавчого провадження №73769707 від 20.02.2024 року, ОСОБА_1 відповідачем ТОВ «РАДА 2» було надано договір від 26 жовтня 2007 року, укладений з спеціалізованою установою ОП «Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7».

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 , якими вона просить зобов`язати ТОВ «РАДА 2» укласти договір на технічне обслуговування систем пожежогасіння та оповіщення з спеціалізованою організацією, яка отримала ліцензію на право виконання цих робіт у будинку за адресою : АДРЕСА_2 задоволенню не підлягає, так як такий договір вже укладений відповідачем.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

За ч.1 ст.15 та п.п.8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.3 Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Судом не встановлено підстав для задоволення позових вимог про відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 , так як не встановлено протиправних дій відповідача та причинного зв`язку між такими діями та моральною шкодою, на стягненні якої наполягає позивачка.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у задоволені позовних вимог позивачу, яка звільнена від їх сплати при подачі позову, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 211, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 2» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Курбанова Н. М.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_5

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «РАДА 2» (), вул. А.Ахматової, буд. 3, м. Київ, 02068