Cправа №549/18/25
Провадження№2/549/59/25

26 лютого 2025 року Чорнухинський районний суд Полтавської області
у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І
за участю: секретаря судового засідання Кривчун Я.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (далі ТОВ "Споживчий центр") звернулося до суду з позовом, який обгруновано тим, що між ним та ОСОБА_1 28.05.2024 було укладено кредитний договір (оферта) №27.05.2024-100002548.
Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 8000 грн, строком на 70 днів, процентна ставка 1,35% за один день користування кредитом.
Відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим має заборгованість, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7 772,10 грн, по процентам 5 878,80 грн, неустойка 3 360 грн, а всього 17 010,90 грн.
З огляду на викладене прохав стягнути з відповідача цей борг та понесені судові витрати.
У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутністю проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце слухання справи, причину неявки суду не повідомив, відзив не позов не направлено (а.с.31,32,36).
Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зазначене зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке.
Судом встановлено, що 28.05.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 27.05.2024-100002548.
28 травня 2024 року відповідач за допомогою одноразового ідентифікатора «Е993» поставивши електронний підпис підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферта) та заявку, за умовами якої ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 8 000 грн, строк кредиту 70 днів з дня його надання, дата повернення 05.08.2024, процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1,35% за один день користування кредитом, який застосовується протягом всього строку, на який надається кредит.
Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту і дорівнює 1 200 грн.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 35 010,61%, орієнтована загальна вартість кредиту для споживача 14 699,51 грн, загальні витрати за споживчим кредитом 6699,51 грн.
Розмір процентів відповідно до ст.625 ЦК України становить 365% річних, неустойка 80 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (а.с. 13-17).
У статті 3 Закону України №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон 675-VIII) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону 675-VIII, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало відповідачу кредит в сумі 8000,00 грн 28.05.2024 (а.с.12).
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 13 650,90грн, яка складається з: 7 772,10 грн - основного боргу; 5 878,80 грн - проценти (а.с.9).
Відповідно до ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.
Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування.
Позивач та відповідач уклали договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін, із запропонованими умовами якого відповідач ознайомився та погодився, йому були перераховані кредитні кошти.
З огляду на викладене з урахуванням порушення позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту та процентам в сумі 13 650,90 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в цій частині.
За таких обставин, враховуючи те, що відповідач отримав від позивача грошові кошти (кредит), які в добровільному порядку не повернув, порушив умови кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту та процентам в сумі 13 650,90 грн, з яких 7 772,10 грн тіло кредиту, 5 878,80 грн проценти, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в цій частині, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами у справі, витікають з договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами в повному обсязі.
Разом з тим у стягненні з відповідача неустойки в розмірі 3 360 грн необхідно відмовити з огляду на приписи п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, відповідно до яких у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В зв`язку з частковим задоволенням позову підлягають стягненню з позивача на користь відповідача 80,25 % від суми сплаченого судового збору в розмірі 2 422, 40 грн, що складає 1 943,98 грн (2422,40 грн х 80,25%/100%).
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,
1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
3.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" 1943,98 гривень судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Чорнухинським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його проголошення.
У разі невручення заочного рішення суду у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд шляхом подачі відповідної заяви протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 03.03.2025.

Суддя С.І.Крєпкий