Справа №345/6761/24
Провадження № 2/345/209/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

в складі: головуючого судді Миговича О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Калуської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, суд

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 , звернулася до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 . Матері на час смерті належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який був зареєстрований за нею як за головою колгоспного двору згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 21.09.1990року, та зареєстрований в Івано-Франківському БТІ за реєстровим №2 в реєстрову книгу №1. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про право власності на жилий будинок від 21.09.1990 року з відповідним реєстровим написом.

ОСОБА_5 16.05.2008 року було складено заповіт згідно якого все своє майно вона залишила позивачці по справі. Оскільки ОСОБА_1 постійно спільно проживала на час смерті зі спадкодавцем, то є такою що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 . Коли позивачка звернулася в нотаріальні органи, то їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено, в зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок зареєстровано за членами колгоспного двору, і не визначено частки співвласників у праві спільної власності.

Так на час усуспільнення, в колгоспному дворі за адресою АДРЕСА_1 , проживали: спадкодавець ОСОБА_5 , відповідачі по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , i ОСОБА_1 , то житловий будинок з господарськими будівлями після ліквідації колгоспних дворів став належати кожномупо 1/5 частині. Таким чином, спадкодавцю на час смерті належала 1/5 частина домоволодіння.

Так як, позивачка являється спадкоємцем по заповіту і у відповідності до чинного законодавства прийняла спадщину, оскільки на час смерті постійно проживала зі спадкодавцем, однак оформити своє право на спадкове майно у нотаріуса не може, то вона змушена звертатися з даним позовом до суду.

17.01.2025 представник Калуської міської ради подав відзив по справі у якому вказав, що при вирішенні спору по суті покладаються на розсуд суду, просять ухвалити законне та обґрунтоване рішення (а.с.55-58).

Позивачка в судове засідання не з`явилися, однак подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, а розгляд справи проводити без її участі.Визнати за нею право власності на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с.54).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви, в якій вказують, що позовні вимоги визнають повністю, просять задоволити, а розгляд справи проводити за їх відсутності (а.с.48,49,53).

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 21.09.1990 року будинковолодіння по АДРЕСА_1 належало членам колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_5 (а.с.26).

Згідно з довідкою в.о. старости Копанківського старостинського округу №104 від 03.12.2024 відповідно до записів у по господарській книзі Копанківської сільської ради, яка знаходиться на зберіганні в Копанківському старостинському окрузі, по господарська книга №1 (2016-2020р.р.) ст. 5 особовий рахунок № НОМЕР_1 . На день смерті ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) були зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 (а.с.32).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 актовий запис №8, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 один із співвласників будинковолодіння, по АДРЕСА_1 (а.с.12).

На випадок своєї смерті, ОСОБА_5 залишила заповіт, посвідчений 16.05.2008 року секретарем Копанківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області Кінельською М.П. який зареєстрований в реєстрі за № 132, що підтверджується також копією заповіту та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 150290031 від 12.06.2008року. Заповіт не змінювався і не відмінявся (а.с.27,28).

Постановою від 16.05.2017 року державного нотаріуса Першої Івано-Франківської нотаріальної контори т.в.о. державного нотаріуса Калуської державної нотаріальної контори Федини А.М. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначене спадкове майно в зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок зареєстровано за членами колгоспного двору і не визначено частки співвласників у праві спільної власності та рекомендовано звернутися до суду (а.с.23).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю зазначена ОСОБА_5 (а.с.10) після укладення шлюбу ОСОБА_10 змінила прізвище на « ОСОБА_11 » (а.с.11).

Відповідно до технічного паспорта від 19.11.2024 року будинковолодіння по АДРЕСА_1 складається з: «А» житловий будинок, «Б» стайня. «В» стодола, «Д» - вбиральня. №1,4- ворога. №2,5-огорожа №3-криниця (а.с.13-16).

Згідно довідки ФОП « ОСОБА_12 » від 22.03.2024 року № 5529 інвентаризаційна вартість будинковолодіння по АДРЕСА_1 складає 166500грн., (а.с.22).

Відповідно до штампу в паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 також встановлено, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою по АДРЕСА_1 (а.с.21) і їй фактично належить 1/5 частина житлового будинку, постійно проживала та проживає за вищезазначеною адресою (а.с.32).

Після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на 1/5 частки будинковолодіння по АДРЕСА_1 , яку прийняла позивачка.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 на спадщину не претендують, про що ними подані заяви відповідні заяви.

Відповідно до Закону України «Про власність» з 15.04.1991 відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Згідно ст. 120 ЦК України (в редакції 1963) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що у цьому випадку всім 5 власникам спільної сумісної власності, станом на 1991 рік належало по 1/5 частки будинку, а відтак ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ,та ОСОБА_1 належало по 1/5 частки будинковолодіння у праві спільної сумісної власності бувших членів колгоспного двору.

Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визнання права передбачено як спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ст.ст. 317,318,319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності .

Таким чином враховуючи той факт, що позивачу, як співвласнику, належить 1/5 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 , 1/5 частини вона успадковує, а відповідачі на спадкове майне не претендують, то по суті є усі підстави щодо визнання права власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 на 2/5 частини.

Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного,ст. 120 ЦК України (в редакції 1963року), ст.ст.16, 317,318,319, 328, 392 ЦК України, керуючись ст.ст.259,263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом шляхом спадкування, після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням належної позивачці частки: на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: