ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 лютого 2025 року

м. Харків

справа № 638/16516/24

провадження № 22-ц/818/817/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою представника ОСОБА_2 - адвоката Дородних Сергія Володимировича про скасування заходів забезпечення позову у справі № 638/16516/24 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Дородних Сергія Володимировича на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 жовтня 2024 року, постановлену під головуванням судді Щепіхіної В.В., -

в с т а н о в и в :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 06 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково. Забезпечено позов, а саме заборонено вчинення дій щодо відчуження нерухомого майна, а саме: 1) нежитлового приміщення 749 (реєстраційний номер 224), загальною площею 1,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , 3) однокімнатної квартири АДРЕСА_3 . В задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.

26 вересня 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Дородних Сергій Володимирович подав клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 жовтня 2024 у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Дородних Сергія Володимировича про скасування заходів забезпечення позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Дородних Сергій Володимирович просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову в повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. Обставини справи свідчать про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи. Посилається на зловживання з боку позивача процесуальними правами при вирішенні питання про забезпечення позову. Зі змісту заяви не вбачається обґрунтованість вжиття заходів забезпечення позову саме до подачі позовної заяви та чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, у зв`язку з цим підстави для скасування заходів забезпечення позову на цій стадії відсутні. Крім того вимога про скасування заходів забезпечення позову, з урахуванням поведінки заявника щодо відчуження майна, на думку суду є передчасною, підстави для застосування таких заходів не відпали, і заявником не доведено зміни обставин, що зумовили таке застосування

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (ч.4 ст.158 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 7-10 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Крім того, згідно з ч.13 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішення спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриття провадження у справі.

Судом встановлено, що 04 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 06 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено частково. Забезпечено позов, а саме заборонено вчинення дій щодо відчуження нерухомого майна, а саме: 1) нежитлового приміщення 749 (реєстраційний номер 224), загальною площею 1,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , 3) однокімнатної квартири АДРЕСА_3 . В задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Матеріали справи містять копію розписки, з якої вбачається, що між сторонами наявні боргові зобов`язання в сумі 14 000 доларів США та 300 000 грн. (а.с.9)

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що станом на 20.02.2024 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на наступне майно: 1) однокімнатна квартира АДРЕСА_4 ; 2) нежитлове приміщення 749 (реєстраційний номер 224), загальною площею 1,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; 3) однокімнатна квартира АДРЕСА_2 , 4) однокімнатна квартира АДРЕСА_3 .

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 27.08.2024 року вбачається, що право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , зареєстровано за іншою особою на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 399, виданого 09.08.2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саваріною О. С. З цих же підстав право власності за ОСОБА_2 на вказану квартиру було припинено 09.08.2024 року.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується відчуження ОСОБА_2 09 серпня 2024 нерухомого майна, яке належало йому на праві власності.

Враховуючи, що у провадженні суду знаходиться справа, у якій предметом позову є стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 грошових коштів у зазначеному розмірі, між сторонами дійсно виник спір та враховуючи, що ОСОБА_2 здійснюються дії, направлені на відчуження належного йому нерухомого майна, колегія суддів вважає, що підстав для скасування заходів забезпечення позову не вбачається.

Ухвала суду першої інстанції є законною, постановленою з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Враховуючи, що справа по суті спору не розглядалась, питання щодо розподілу судових витрат за подачу апеляційної скарги не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Дородних Сергія Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина

Повний текст судового рішення виготовлено 26.02.2025 року.