Справа № 473/6111/24
Провадження №2/471/99/25
Номер рядка звіту 69
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Прокопчук Н.Г.,

представника відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ще Братське цивільну справу № №473/6111/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що є сином відповідача - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 . З 30 вересня 2024 року позивач здобуває вищу освіту в Національному університеті кораблебудування імені адмірала Макарова за спеціалізацією комп`ютерні науки, про що укладений Договір про надання освітніх послуг №122ІДБ24К22. Згідно договору про надання освітніх послуг №122ІДБ24К22, сплата за надання освітньої послуги складає 15050 грн., загальна вартість освітньої послуги 120 400 грн. Позивач продовжує навчання, а саме в НУК ім. адм. Макарова до 30.06.2028 р., форма навчання денна. Позивачу необхідні кошти на щоденні побутові витрати, придбання сезонного одягу, продуктів харчування, ліків, спеціальної літератури та оновлення комп`ютерних програм для навчання, канцелярських товарів, засобів гігієни тощо, у зв`язку з чим, він змушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Мати позивача такий рівень одна забезпечити не може. При цьому, відповідач є фізично здоровим та працездатним, та може сплачувати аліменти на рівні 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу).

Представник позивача, надіслала заяву про розгляд справи за їх відсутності заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Під час судового засідання представник відповідача визнала позовні вимоги частково. Зазначила, що відповідач хоча і працює, однак рівень його доходу мінімальний. Він також на утриманні має ще троє неповнолітніх дітей. З огляду на вищевикладене вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/10 частини.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , актовий запис №7, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 (а.с. 4).

Згідно довідки виданою Національним університетом кораблебудування імені адмірала Макарова №55 від 02.10.2024, ОСОБА_2 дійсно навчається на 1 курсі денної форми навчання. Підрозділ: Навчально-науковий інститут комп`ютерних наук та управління проектами Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова Спеціальність: 122 "Комп`ютерні науки". Освітня програма: "Комп`ютерні науки. термін навчання: з 30.09.2024 по 30.06.2028. Освітній ступінь: бакалавр. Форма фінансування: контракт. (а.с.10).

Згідно договору про надання освітніх послуг №122ІДБ24К22, сплата за надання освітньої послуги складає 15050 грн., загальна вартість освітньої послуги за чотири роки навчання становить 120 400 грн.(а.с. 11).

Відповідно до відповіді отриманої від Головного управління ДПС у Миколаївській області відсутня інформація про доходи ОСОБА_2 за період з січня 2024 по грудень 2024.

Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі -СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу .

Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідач ОСОБА_3 має на утриманні ще трьох дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_3 загальна сума доходу за період з 01.06.2024 року по 30.11.2024 року без урахування аліментів становить 48000 грн.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення аліментів в розмірі 1/8 з усіх видів доходів відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів доходу, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 01 листопада 2024 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2028 року, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 , ставку судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на користь держави.

Позивач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання:, с. Соколівка Вознесенський район Миколаївська область.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів до Миколаївського апеляційного суду в порядку, передбаченому ст.. 354 ЦПК України.

Суддя Гукова І.Б.