ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4026/24 Номер провадження 22-ц/814/748/25Головуючий у 1-й інстанції Блажко І.О. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Пікуля В.П., Кузнєцової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,

представника заявника адвоката Висоти І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Висоти Ірини Анатолівни, на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2024 року

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та статусу члена сім`ї,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Висота І.А., звернулась до судуіз вказаною заявою в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю із батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 при захисті Батьківщини, та її належності до членів сім`ї останнього.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду та роз`яснено заявнику право вирішити спір шляхом подачі позову на загальних підставах.

Залишення заяви без розгляду суд першої інстанції обґрунтував тим, що Міністерство оборони України у своїх поясненнях, адресованих суду, заперечувало проти встановлення юридичного факту, та зазначало, що існує спір про право, зокрема, з органом, який призначає та виплачує відповідну допомогу, для отримання якої заявниці необхідно встановити вказаний юридичний факт, що виключає можливість розгляду поданої заяви в порядку окремого провадження.

Із вказаною ухвалою не погодилась заявник, ОСОБА_3 , та оскаржила її в апеляційному порядку через свого представника - адвоката Висоту І.А.

В апеляційній скарзі представник заявниці просила ухвалу суду першої інстанції про залишення заяви без розгляду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність спору право між заявницею та Міністерством оборони України, оскільки останнє не є суб`єктом отримання грошової допомоги, з метою отримання якої заявниці необхідно встановити юридичний факт, спір про право на отримання якої може виникнути тільки між суб`єктами такого права відповідно до законодавства, що передбачає виплату такої допомоги.

Відзиви на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили від заінтересованих осіб, що, відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту без розгляду у зв`язку із наявністю спору право, суд першої інстанції виходив з того, що між нею та Міністерством оборони України існує спір про право, як з органом, який призначає та виплачує відповідну допомогу, і який заперечує проти такого факту, що виключає можливість розгляду заяви про встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла наступного висновку.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження (частина друга статті 19 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. В іншому випадку між цими особами виникає спір про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін; спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про встановлення факту того, що вона є членом сім`ї загиблого батька - військовослужбовця, та перебувала на його утриманні, з метою подальшого набуття правових підстав для отримання допомоги членам сім`ї загиблих військовослужбовців.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. (ч. 3 ст. 263 ЦПК України)

Верховний Суд у справах з подібними правовідносинами неодноразово вказував, що спір може виникнути лише між суб`єктами отримання відповідної допомоги (отримувачів), відповідно, такого спору між заявником та Міністерством оборони України бути не може, оскільки ця заінтересована особа не є суб`єктом отримання відповідної соціальної допомоги.

Зазначене узгоджується із правовими висновками, що містяться у пункті 106 постанови Великої Палати Верховного суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.03.2024 у справі № 644/1574/23; від 21.02.2024 у справі № 303/5724/22; від 07.02.2024 у справі № 519/339/23.

З урахуванням наведеної вище правової позиції, висновок суду першої інстанції у даній справі про те, що між заявницею та Міністерством оборони України існує спір про право, як з органом, який призначає та виплачує відповідну допомогу, і який заперечує проти такого факту, про який просить заявник, є помилковим.

Враховуючи те, що згідно з матеріалами справи інших осіб, які за законом мають право на отримання допомоги після смерті загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 наразі не встановлено, висновок про те, що у справі наявний спір між суб`єктами права на її отримання також є передчасним.

Відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судові витрати, понесені скаржником у суді апеляційної інстанції у зв`язку із подачею апеляційної скарги, підлягають розподілу під час розгляду справи по суті.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 379, статтями 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Висоти Ірини Анатолівни - задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2024 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2025 року.

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді О.Ю. Кузнєцов

В.П. Пікуль