БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/25/25
Справа № 356/523/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2025 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Дудар Т.В.

за участю секретаря Харченко Ж.В.

представника відповідача Куценко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 лютого 2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 5195857.

Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 9 договору позики реквізити та підписи сторін.

Згідно з п. 2.1 договору позики, за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.

Відповідно до п. 2.5 договору позики позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті на веб-сайті Товариства протягом 3 (трьох) робочих днів з дати підписання договору.

13.07.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 13-07/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 13.07.2023 до договору факторингу № 13-07/2023 від 13.07.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22120,00 гривень, з яких: 7000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 15120,00 гривень сума заборгованості за процентами за користування позикою; 0,00 гривень сума заборгованості за процентами на прострочену позику.

Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

Як стверджує позивач, з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 13.07.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Отже, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" суму заборгованості за договором позики № 5195857 в розмірі 22120,00 гривень, з яких: 7000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 15120,00 гривень сума заборгованості за процентами за користування позикою; 0,00 гривень сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" понесені судові витрати.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 08.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін задоволено. Розгляд справи ухвалено здійснювати суддею одноособово в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено частково. Витребувано від Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (, адреса: місто Київ, вулиця Алмазова Генерала, будинок 4 а): 1) інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) карткових рахунків, відкритих у банку станом на 17.02.2023; 2) інформацію щодо належності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) банківської картки № НОМЕР_2 . 3) первинні документи бухгалтерського обліку або інформацію, що підтверджують факт зарахування на картковий рахунок № НОМЕР_2 ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) 17.02.2022 грошових коштів у розмірі 7000,00 гривень зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» (WAYFORPEY). У задоволенні решти клопотання відмовлено.

10.09.2024 Березанським міським судом Київської області винесено ухвалу, якою заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Куценко Наталії Володимирівни про заперечення щодо розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін,- повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 16.09.2024 задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Куценко Наталії Володимирівни про заперечення щодо розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Здійснено перехід з розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у вказаній цивільній справі. Витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» оригінали документів, наданих в додатках до позовної заяви, а саме: договір позики № 5195857 від 17.02.2023 з додатками; анкету клієнта фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення (ІТС) від 31.01.2023; паспорт позики від 17.02.2023; лист вих. № 4408-ВП від 06.02.2024, наданий ТОВ «МАНІФОЮ»; договір факторингу № 13-07/2023 від 13.07.2023; акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 13-07/2023 від 13.07.2023; витяг з реєстру боржників від 13.07.2023 до договору факторингу № 13-07/2023; розрахунок суми заборгованості за договором позики № 5195857 від 17.02.2023; платіжну інструкцію № 19923 від 13.07.2023.

15.11.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до судового розгляду по суті, про що винесено відповідну ухвалу.

18.11.2024 через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення, подані представником відповідача адвокатом Куценко Н.В. (зареєстровано канцелярією суду за вх. № 3813 від 18.11.2024), у яких адвокат зазначила, що позивач не надав доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів щодо укладання договору позики N 5195857 від 17 лютого 2023 року. Відсутні також і докази фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника) за договором позики № 5195857 від 17 лютого 2023 року. Щодо розрахунку заборгованості за договором представник відповідача наголошує на тому, що він є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17, провадження № 61-1211св19. Відсутність у матеріалах справи належних первинних банківських документів позбавляє можливості перевірити факт перерахування чи отримання позичальником коштів у кредит, але й перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстави та порядок нарахування відсотків за користування кредитом. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем до позовної заяви станом на 13.07.2023 року, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а тому не є належними доказами наявності заборгованості. Зазначені розрахунки із зазначенням конкретних розмірів заборгованості є документами, що створені самим позивачем та первісним кредитором, а відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Щодо факту отримання відповідачем кредитних коштів за Договором позики № 5195587 від 17 лютого 2023 року на картковий рахунок та користування кредитними коштами може бути лише виписка по рахунку, яка відсутня в матеріалах справи, а не Лист вих. № 4408-ВП від 06.02.2024р. за підписом директора ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке не є стороною Договору позики який наданий до позовної заяви позивачем як доказ видачі кредитних коштів (угоду на переказ коштів № ВП-220319-6 від 22.03.2019 року на яку посилається ТОВ «МАНІФОЮ» також до матеріалів справи не надано). Позивачем не надано суду належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження обставин того, що на виконання умов договору про надання коштів у позику ОСОБА_1 на картковий рахунок позичальника, а надано на підтвердження обставин перерахування грошових коштів ОСОБА_1 за кредитним договором № 5195857 та наявності у нього боргу за цим договором, представник позивача надав розрахунок заборгованості, який не є достатнім для висновку про існування боргу у заявленому позивачем розмірі, оскільки сам розрахунок є внутрішнім документом та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, не містить періодів, а саме дат нарахування, відповідно до яких можна було б перевірити правильність нарахування процентної ставки. Як стверджує представник відповідача, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 за кредитним договором № 5195857 від 17 лютого 2023 року було видано кредит в сумі заявлених позовних вимог. Зазначення даної суми в договорах не свідчить про її отримання відповідачем саме в цьому розмірі. Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не доведено за допомогою належних та допустимих доказів перехід до нього права вимоги за кредитним договором № 5195857 від 17.02.2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ». Також адвокат звернула увагу суду на той факт, що позивач уже звертався до Березанського міського суду Київської області з аналогічним позовом справа № 356/93/24, яким було залишено без розгляду ухвалою Березанського міського суду Київської області від 13.05.2024 року у зв`язку з ненаданням позивачем оригіналу Договору факторингу № 13-07/2023 від 13.07.2023р. який в попередній справі позивач надавав перший раз копію Договору факторингу № 13-07/2023 від 13.07.2023року без зазначення у п. 3.2. взагалі суми прав вимоги, що відступаються за Договором та ціни продажу також не було вказано. Окрім того, до матеріалів справи взагалі не додано платіжного доручення на підтвердження оплати за відступлення права вимоги за договором факторингу № 13-07/2023 від 13.07.2023 року як доказу, таким чином позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за кредитним договором від № 5195857 від 17.02.2023 року від ТОВ «ФК «МАНІФОЮ» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Таким чином, представник відповідача просить суд у задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором N 5195857 від 17 лютого 2023 року в розмірі 22 120,00 грн. та 3028 грн. судового збору відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в силу вимог ст. 128 ЦПК України, до суду не з`явився.

Представник відповідача адвокат Куценко Н.В., участь якої у судовому засіданні була забезпечена в порядку ст. 212 ЦПК України, просила у задоволенні позову відмовити, аргументуючи свою позицію тими ж доводами, що були надані суду в її письмових поясненнях

Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень.

Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, аргументами іншої сторони та реагувати на них відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, та не подав відзив на позовну заяву.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не направив свого представника (а.с. 195).

Представник позивача Летун Т.В., належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явилася (а.с. 196).

У прохальній частині позовної представник позивача просив суд у разі розгляду справи в порядку загального позовного провадження, призначений розгляд справи за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 здійснювати за відсутності представника позивача (а.с. 3).

Крім того, 26.11.2024 за вх. № 3932 канцелярією суду зареєстровано клопотання представника позивача Летун Т.В., у якому вона вказала, що у зв`язку з великою кількістю судових засідань, а також враховуючи той факт, що участь представника позивача у судовому засіданні потребує додаткових витрат внаслідок перебування юристів у місті Бровари Київської області, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не має можливості направити представника на розгляд справи, тому керуючись ч. 3 ст. 211 ЦПК України, представник позивача просить суд усі судові засідання по справі № 356/523/24 проводити за відсутності представника позивача, а також просить, на підставі наявних у справі доказів позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» задовольнити в повному обсязі (а.с. 172).

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України закріплює право особи на захист цивільних прав та інтересів. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

В силу приписів ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За правилом частини першої ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Як закріплено у ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів врегульовані Законом України «Про електронну комерцію».

Так, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. (ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа, що закріплено в ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Законодавством передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Так, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

На виконання ухвали Березанського міського суду Київської області від 08.08.2024 в частині витребування доказів Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» надало суду інформацію такого змісту: у ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , станом на 17.02.2023 відкриті карткові рахунки: картковий рахунок НОМЕР_3 , валюта: UAH, дата відкриття рахунку: НОМЕР_4 , дата закриття рахунку: НОМЕР_5 ; картковий рахунок № НОМЕР_6 , валюта: UAH, дата відкриття рахунку: НОМЕР_7 , дата закриття рахунку: НОМЕР_8 . Банківська картка № НОМЕР_2 емітована на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Рух коштів по картковому рахунку № НОМЕР_6 (до якого випущена картка № НОМЕР_2 ), який належить ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за лютий 2022 не відбувався. Відповідно зарахування коштів 17.02.2022 не відбувалось (а.с. 91).

02.10.2024 на виконання ухвали Березанського міського суду Київської області від 16.09.2024 в частині витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» оригіналів документів, наданих в додатках до позовної заяви, а саме: договір позики № 5195857 від 17.02.2023 з додатками; анкету клієнта фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення (ІТС) від 31.01.2023; паспорт позики від 17.02.2023; лист вих. № 4408-ВП від 06.02.2024, наданий ТОВ «МАНІФОЮ»; договір факторингу № 13-07/2023 від 13.07.2023; акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 13-07/2023 від 13.07.2023; витяг з реєстру боржників від 13.07.2023 до договору факторингу № 13-07/2023; розрахунок суми заборгованості за договором позики № 5195857 від 17.02.2023; платіжну інструкцію № 19923 від 13.07.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надало заяву, у якій, серед іншого, зазначено, що шодо надання для огляду в судовому засіданні оригіналу договору позики № 5195857 від 17.02.2023 з додатками, відповідно до вимог процесуальних кодексів, до суду можуть бути подані оригінали електронних доказів, електронна копія електронного доказу, засвідчена електронним підписом, а також паперова копія електронного доказу, засвідчена у встановленому законом порядку засвідчувальним написом «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, що скріплюється печаткою. Водночас, необхідно відрізняти примірник електронного документа, який є оригіналом, від електронної копії. У разі надсилання кільком адресатам або у разі його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожен електронний примірник вважається оригіналом електронного документа (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Тому якщо створюється електронний документ на комп`ютері чи ноутбуці, а потім зберігається на інший носій (флеш-накопичувач, картка, диск), то відповідно до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», збережений примірник буде оригіналом електронного документа.

Таким чином, ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Виходячи з наведеного,та у відповідності до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» на виконання ухвали Березанського міського суду Київської області від 16.09.2-24 позивач надав суду оригінал: договору позики № 5195857 від 17.02.2023 на диску DVD-R; Анкети клієнта фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення (ІТС) на диску DVD-R; паспорту позики на диску DVD-R.

Щодо надання оригіналу листа вих. № 4408-ВП від 06.02.2024, наданого ТОВ «МАНІФОЮ» та оригіналу розрахунку суми заборгованості за договором позики № 5195857 від 17.02.2023 позивач повідомив у заяві від 02.10.2024, що оригінал розрахунку суми заборгованості за договором позики № 5195857 від 17.02.2023 та листа вих. № 4408-ВП від 06.02.2024, наданого ТОВ «МАНІФОЮ» додається до даної заяви.

Щодо надання оригіналу договору факторингу № 13-07/2023 від 13.07.2023; акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 13-07/2023 від 13.07.2023; витягу з реєстру боржників від 13.07.2023 до договору факторингу № 13-07/2023 та платіжної інструкції № 19923 від 13.07.2023, позивач повідомив суду, що наразі ведеться активна претензійно-позовна робота по стягненню кредитної заборгованості по вищевказаному договору факторингу, у зв`язку з чим надання позивачем до суду оригіналів договору факторингу та додатків до нього є неможливим.

Також позивач не має змоги надати суду оригінал Реєстру боржників Додатку до Договору факторингу, оскільки він містить дані по великій кількості боржників, інформація щодо яких не може бути розголошеною відповідно до Закону України «Про захист персональних даних».

26.11.2024 за вх. № 3932 канцелярією суду зареєстровано клопотання представника позивача Летун Т.В. від 16.11.2024 вих. № 007095887, у якому вона просила суд у зв`язку з великою кількістю судових засідань, а також, враховуючи той факт, що участь представника позивача у судовому засіданні потребує додаткових витрат внаслідок перебування юристів у місті Бровари Київської області, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не має можливості направити представника на розгляд вищевказаної справи, тому керуючись ч. 3 ст. 211 ЦПК України представник позивача просить суд всі судові засідання по справі № 356/523/24 проводити за відсутності представника позивача. Просить на підставі наявних у справі доказів позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» задовольнити в повному обсязі (а.с. 172).

Судом встановлено, що матеріали справи містять копію договору позики № 5195857 від 17.02.2023, контрагентами якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» (позикодавець) та фізична особа ОСОБА_1 (позичальник) (а.с. 7-11).

Відповідно до п. 2.1-2.3 договору позики № 5195857 від 17.02.2023, за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та усі інші платежі відповідно до умов цього договору. Позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України гривні. Параметри позики: тип позики: довгострокова. Мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Сума позики: 7000 гривень 00 копійок. Строк позики: загальний строк: до 08 травня 2023 року (80 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених розрахунком. Дата надання позики: 17 лютого 2023 року. дата повернення позики: 08 травня 2023 року.

Як передбачено п. 2.5 договору позики № 5195857 від 17.02.2023, позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_2 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті.

Додатком № 1 до договору позики № 5195857 від 17.02.2023 є розрахунок заборгованості за договором позики № 5195857 від 17.02.2023, сума позики: 7000,00 гривень, строк позики: до 08 травня 2023 року (80 днів): 1-ий розрахунковий період до 19 березня 2023 року (30 днів), 2-ий розрахунковий період до 08 травня 2023 року (50 днів), дата надання позики: 17 лютого 2023 року, дата повернення позики: 08 травня 2023 року (а.с. 12-13).

До позовної заяви долучено копію Анкети клієнта-фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення (ІТС), клієнт: ОСОБА_1 (а.с. 14- 15) та копію паспорта позики, який містить електронний цифровий підпис споживача: 17.02.2023, ОСОБА_1 , електронний підпис одноразовим ідентифікатором/d54765/ (а.с. 16-18).

До позовної заяви долучено копію листа ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» за вих. № 4408-ВП від 06.02.2024 до ТОВ «МАНІФОЮ» про те, що між цими підприємствами укладено угоду на переказ коштів № ВП-220319-6 від 22.03.19. Щодо запиту стосовно переказів коштів від клієнтів ТОВ «МАНІФОЮ» з метою погашення кредитів, а також переказів з метою надання он-лайн кредитів ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» повідомило наступне. Відповідно до договору ВП-220319-6 від 22.03.19 було здійснено за дорученням ТОВ «МАНІФОЮ» наступні успішні перекази коштів на картки клієнтів: 1. 17.02.2023 на суму 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок, маска кратки 4149 ****7776, код авторизації 143295, номер транзакції в системі WayForPay 48ее6969-309-4а03-8dd2-64е54сесf006 (а.с. 19).

Оригінал зазначеного вище листа було надано позивачем на виконання ухвали Березанського міського суду Київської області від 16.09.2024 (а.с. 99) та після дослідження під час судового розгляду в порядку ст. 96 ЦПК України повернуто позивачу.

Як передбачено ч. 1-4, 7 ст. 40 Закону України «Про платіжні послуги» № 1591-ІХ від 30.06.2021 форма та порядок надання платіжної інструкції визначаються в договорі між користувачем та надавачем платіжних послуг, якщо інше не передбачено законодавством. Платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції. Зазначена ініціатором у платіжній інструкції інформація має передаватися без змін незалежно від залучення до виконання платіжної операції надавачів платіжних послуг, задіяних як посередники, комерційні агенти, чи використання платіжних систем. Надавач платіжних послуг платника приймає до виконання надану ініціатором платіжну інструкцію або відмовляє у її прийнятті в порядку, визначеному цим Законом. Національний банк України у своїх нормативно-правових актах визначає обов`язкові реквізити платіжних інструкцій, особливості їх оформлення, захисту, прийняття до виконання.

13.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" фактор, та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» - клієнт, укладено договір факторингу № 13-07/2023, відповідно до п. 1.1 якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та ніші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. Копія вказаного договору факторингу долучена до позовної заяви (а.с. 20-24).

До позовної заяви долучено копію акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 13-07/2023 від 13.07.2023 (а.с. 25), витяг з реєстру боржників від 13.07.2023, де під номером 379 вказано договір № 5195857, боржник: ОСОБА_1 , сума заборгованості: 22120,00 гривень (а.с. 26-27); копію платіжної інструкції № 19923 від 13.07.2023, якої вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило ТОВ «МАНІФОЮ» 311 866,14 гривень, призначення платежу: плата за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 13-07/2023 від 13.07.2023 без ПДВ (зворот а.с. 27).

На підтвердження наявності у відповідача перед позивачем заборгованості позивачем надано копію розрахунку заборгованості за договором позики станом на 13.07.2023, номер договору: 5195857, ПІБ позичальника: ОСОБА_1 , строк позики: 30, дата видачі: 17.02.2023, сума позики: 7000,00 гривень.

Так, відповідно до вказаного вище розрахунку заборгованості. Станом на 13.07.2023 загальна заборгованість становить 22120,00 гривень, з яких: 7000,00 гривен заборгованість за сумою позики; 15120,00 гривень заборгованість за процентами (а.с. 28).

Оригінал вказаного вище розрахунку заборгованості , на якому міститься відтиск печатки ТОВ «МАНІФОЮ» та підпис директора було надано позивачем на виконання ухвали Березанського міського суду Київської області від 16.09.2024 (а.с. 100) та після дослідження під час судового розгляду в порядку ст. 96 ЦПК України повернуто позивачу.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» на виконання ухвали Березанського міського суду Київської області від 16.09.2024 представник позивача у поданій до суду 02.10.2024 заяві про викоання вимог ухвали, датованій 24.09.2024 за вих. № 007095887, вказав таке: «у відповідності до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» на виконання ухвали Березанського міського суду Київської області від 16.09.2024 позивач надає суду оригінал: договору позики № 5195857 від 17.02.2023 на диску DVD-R; Анкети клієнта фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення (ІТС) на диску DVD-R; паспорту позики на диску DVD-R».

Однак, при відкритті у судовому засіданні конверту (а.с. 102), у якому містився диск DVD-R, наданий представником позивача до заяви про виконання вимог ухвали, датованої 24.09.2024 за вих. № 007095887, судом було виявлено, що диск є пошкодженим.

При цьому, ступінь пошкодження диску не дає можливості встановити, яка саме інформація на ньому міститься, та чи наявна вона на ньому взагалі.

Відтак, зазначений диск як доказ суд оцінює критично.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що первісний кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» свої зобов`язання за договором позики № 5195857 від 17.02.2023 виконало, надавши відповідачу кредит у розмірі та у спосіб, визначені зазначеним договором, а саме: документів, передбачених Законом України «Про платіжні послуги», іншими законами та нормативно-правових актів Національного банку України.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В ухвалі про відкриття провадження у справі, серед іншого, було роз`яснено позивачу та відповідачу порядок та строки подачі доказів.

Частиною першою статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Позивач звертався до суду із клопотаннями про витребування доказів, яке було задоволене.

У заявленому представником позивача клопотанні про витребування доказів представник позивача у п. 3 прохальної частини (а.с. 43), просив суд витребувати від Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (, адреса: місто Київ, вулиця Алмазова Генерала, будинок 4 а: «3) первинні документи бухгалтерського обліку або інформацію, що підтверджують факт зарахування на картковий рахунок № НОМЕР_2 ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) 17.02.2022 грошових коштів у розмірі 7000,00 гривень зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» (WAYFORPEY)».

Саме в такій редакції судом і було задоволено клопотання про витребування доказів.

На виконання ухвали Березанського міського суду Київської області від 08.08.2024 в частині витребування доказів Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» надало інформацію, зміст якої було розкрито вище (а.с. 91). При цьому, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» вказало, що зарахування коштів 17.02.2022 не відбувалось.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає.

Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (ст. 12, 81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Разом з тим, оцінюючи договір факторинку № 13-07/2023 від 13.07.2023 суд звертає увагу, що при визначенні термінів, що використовуються у даному договорі, сторони погодили, що документацією є оригінали документів, що стосуються заборгованостей окремих боржників, які підтверджують дійсність та наявність права грошових вимог клієнта до боржників по заборгованостям, а також є необхідними для пред`явлення вимоги до боржника щодо погашення заборгованості, а саме, серед іншого, платіжне доручення, яке підтверджує перерахування коштів на рахунок, вказаний боржником (а.с. 20)

Позивачем не долучено жодних доказів отримання відповідачем кредитних коштів за договором позики № 5195857 від 17.02.2023, а саме перерахування їх на рахунок відповідача, суду не видається можливим встановити факт отримання відповідачем кредиту та підстави та порядок нарахування заборгованості (у разі встановлення факту отримання відповідачем кредитних коштів) за договором позики № 5195857 від 17.02.2023.

Отже, матеріалами справи не підтверджується факт існування у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем заборгованості за договором позики № 5195857 від 17.02.2023.

Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Матеріали справи не містять доказів передання грошових коштів у передбачений договором позики № 5195857 від 17.02.2023 спосіб відповідачу.

Отже, суд вважає обґрунтованими твердження представника відповідача про те, що відсутність у матеріалах справи належних первинних розрахункових документів позбавляє можливості перевірити факт перерахування чи отримання позичальником коштів у кредит, перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстави та порядок нарахування відсотків за користування кредитом.

Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Позивач при пред`явленні позову до суду сплатив судовий збір в сумі 3028,00 гривень (а.с. 6).

Отже, з огляду на відмову у задоволенні позову судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст. 15-16, 203, 205, 207, 509-510, 526, 611, 627, 1048-1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 4, 5, 12-13, 76-81, 141, 258-259, 268, 274, 279, 354-356 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Т. В. Дудар