ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/236/25
Єдиний унікальний номер справи: 766/2225/24
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

25 лютого 2025 року Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Бездрабко В.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою від його імені адвокатом Лошкарьовим Федором Анатолійовичем на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 січня 2025 року,

встановив:

27 січня 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області постановив у зазначеній справі рішення, на яке 20 лютого 2025 року адвокат Лошкарьов Федір Анатолійович, діючи від імені ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій заявив клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, посилаючись на те що необхідний до сплати розмір судового збору за подання апеляційної скарги перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.

Перевіривши матеріали апеляційного скарги, суд вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

За положеннями частин 1,3 статтею 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору. Згідно матеріалів апеляційної скарги, в якій заявлено клопотанням про звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 до зазначеної категорії осіб не відноситься.

Статтею 8 цього Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутне матеріальне становище сторони, що відповідно унеможливлює здійснити оплату судових витрат, що узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2023 року у справі № 990/13/223, який є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог статті 263 частини 4 ЦПК України.

Положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Звільнення від сплати судового збору за клопотанням сторони є правом суду, а не його обов`язком, а тому відбувається на розсуд суду у кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та наведених у клопотанні підстав.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору скаржник надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, відповідно до яких за період з І по IV квартал 2024 року ОСОБА_1 отримав дохід в загальному розмірі 16 375,67 грн.

Разом із цим, пред`явлені ОСОБА_1 позовні вимоги свідчать про наявність між сторонами правовідносин, які виникли з договорів позики, за якими позивач протягом 2019-2021р. передав ОСОБА_2 кошти у загальному розмірі 54 300,00 доларів США, тобто мав достатнє матеріальне забезпечення для вчинення відповідних правочинів.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає можливість вирішення питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору, виходячи з майнового стану сторони.

Заявивши клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, особа не надала належних та допустимих доказів на підтвердження матеріального становища позивача, а відтак беззаперечно не довела неспроможність проведення повної або часткової оплати судового збору.

Справляння судового збору покликано забезпечити баланс інтересів сторін та компенсувати витрати, пов`язані з розглядом справи.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням права доступу до суду.

За наведених обставин суд вважає, що клопотання адвоката Лошкарьова Ф.А., заявленого в інтересах ОСОБА_1 , про звільнення позивача від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 січня 2025року задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів частини 4 статті 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

На підставі статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2024 року у розмірі 3028,00грн.

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону, за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в сумі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У даному випадку, при поданні позовної заяви, до сплати підлягав судовий збір у розмірі 12 112 ,00грн. ( 3028 *5=15 140*0,8). Тобто, на час подання апеляційної скарги розмір судового збору, що підлягає сплаті, становить 14 534,40 (150 % * 12 112 *0.8).

Враховуючи викладене, скаржник повинен надати суду докази сплати судового збору (оригінал квитанції) в розмірі 14 534,40 грн.

Оскільки апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам діючого законодавства, то відповідно до вимог статей 185, 357 ЦПК України скарга підлягає залишенню без руху, з наданням скаржнику строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме для оплати судового збору в розмірі 14 534,40 грн.

Судовий збір має бути сплачено за реквізитами: Херсонського апеляційного суду («Отримувач коштів: ГУК у Херсон обл/Херсон р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959517; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача - UA0021451; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу 101 (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від (Дата оскаржуваного рішення) по справі (Номер справи), Херсонський апеляційний суд.

Відповідно до частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши скаржнику десятиденний строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволені клопотання ОСОБА_1 , заявленого в його інтересах адвокатом Лошкарьовим Федором Анатолійовичем, про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Лошкарьовим Федором Анатолійовичем, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 січня 2025 року, залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для подання належних доказів сплати судового збору в розмірі 14534,40 грн.

Роз`яснити, що невиконання у встановлений строк вимог ухвали суду, є підставою для визнання апеляційної скарги неподаною та її повернення.

Відповідні документи скаржник має подати до Херсонського апеляційного суду (адреса: вул. 295 Херсонської стрілецької дивізії, 1-а, м.Херсон), або за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), з посиланням на номер провадження № 22-ц/819/236/25.

Витребувати з Херсонського міського суду Херсонської області матеріали цивільної справи №766/2225/24, терміново направивши їх до Херсонського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду В.О. Бездрабко