КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/4056/2025 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Євграфової Є.П., Писаної Т.О.,

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2024 року в справі за заявою Органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, заінтересована особа: ОСОБА_1 про встановлення опіки над недієздатним ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до суду із заявою про встановлення опіки над недієздатним ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначило, що до органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся громадянин ОСОБА_1 про призначення його опікуном над недієздатним рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є особою з інвалідністю першої групи з дитинства, безстроково.

Рішенням Ленінградського районного суду міста Києва від 14.05.1996 (справа № 2-2277/96) громадянин ОСОБА_2 визнаний недієздатною особою.

Розглянувши питання на засіданні опікунської ради при Святошинській районній в місті Києві державній адміністрації від 25.06.2024 (протокол № 6) довідки та документи, надані заявником, встановлено, що перешкод для встановлення опіки над недієздатним ОСОБА_2 та призначення опікуна не виявлено.

Заявник проживає разом із недієздатним ОСОБА_2 , та здійснює за ним повноцінний догляд. Умови проживання створено належним чином.

Згідно з висновком про стан здоров`я ОСОБА_1 протипоказань до опікунства не має, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, а тому просить суд встановити опіку над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити недієздатному ОСОБА_2 опікуна рідного брата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для захисту прав та законних інтересів підопічного

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2024 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що суд може звільнити призначеного ним опікуна від повноважень опікуна за відповідною заявою останнього.

В усіх інших випадках питання про звільнення особи від виконання повноважень опікуна вирішується органом опіки та піклування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 05 листопада 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про встановлення опіки над недієздатним ОСОБА_2 .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що рішенні Святошинського районного суду м. Києва від 17.06.2024 у справі № 759/10533/24, яким ОСОБА_3 звільнено від повноважень опікуна. Зазначено, що відповідно медичної документації ОСОБА_3 хворіє та потребує догляду.

Не погоджується і з висновком суду першої інстанції про те, що опікуном ОСОБА_2 , може бути його батько - ОСОБА_4 .

Апелянт зазначає, що він з заявою про встановлення його опікуном не звертався, а його матеріальний стан та стан здоров`я не досліджувався на предмет можливості встановлення його потенційним опікуном. Опікун не може бути призначений примусово.

Вважає, що судом першої інстанції знівельовано найважливішу ціль призначення опікуна недієздатній особі, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Суд мав врахувати, що органом опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації визначено за можливе призначити ОСОБА_1 , опікуном над недієздатним ОСОБА_2 .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, позивач не скористався своїм правом для подачі відзиву.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 , підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, просили її задовольнити. Рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

Представник Органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації Голуб Н.М. підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, просила її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення подання.

Позиція суду апеляційної інстанції

Вислухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу які з`явились у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та наявні у справі докази колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що мати недієздатного сина ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , припинила свої обов`язки опікуна, згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17.06.2024 (справа № 2о/759/616/24) на підставі довідки КНП "Макарівська БЛІЛ" МСР виданої від 14.05.2024 року за №174, проте виданої не за місцем реєстрації.

Заінтересована особа ОСОБА_1 , офіційно не працює, є особою, яка підлягає призову під час мобілізації на особливий період, бажає стати опікуном недієздатного брата.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України).

Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Згідно з пунктом 4.3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року за № 34/166/131/88, як правило, опікун (піклувальник) повинен проживати разом з підопічним і може бути прописаний на житловій площі останнього на період виконання своїх обов`язків.

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 , від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 , від 28 лютого 2024 року у справі № 372/3474/21 , від 24 липня 2024 року у справі № 727/597/24 .

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Встановлено, що поданням органу опіки та піклування визначено за можливе призначити ОСОБА_2 опікуна рідного брата ОСОБА_1 .

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Колегія суддів звертає увагу, що сам по собі факт не перебування ОСОБА_2 на військовому обліку за місцем проживання не може слугувати підставою для відмови у призначенні його опікуном, оскільки законодавством України не запроваджено особливого порядку для встановлення опіки під час воєнного стану та не встановлено імперативної заборони щодо призначення особи, яка не перебуває на військовому обліку, опікуном над недієздатною фізичною особою.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом частини першої, третьої статті 72 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо.

Матеріалами справи встановлено, що батьки недієздатного ОСОБА_2 вже перебувають у літньому віці, фізичної можливості доглядати сина не мають.

Оскільки брат недієздатного ОСОБА_1 є єдиною особо яка може здійснювати догляд за недієздатним братом, то колегія суддів не бачить перешкод для призначення його опікуном.

Статтею 376 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення подання про призначення недієздатному ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 376, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Встановити опіку над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Призначити недієздатному ОСОБА_2 опікуна рідного брата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для захисту прав та законних інтересів підопічного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2025 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Є.П. Євграфова

Т.О. Писана