Провадження № 2/755/1125/25
"18" лютого 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:
Головуючого судді - Хромової О.О.
при секретарі - Бовкун М.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на повнолітню доньку
ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення донькою 23-х років, за умови продовження навчання.
На обґрунтування позовних вимог зазначила, що шлюб, який між сторонами зареєстрований
23 грудня 2005 року, за актовим записом № 2520, розірвано 04 грудня 2008 року.
Від вказаного шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час вже повнолітня донька сторін є студенткою другого курсу денної форми навчання факультету психології Київського національного університету ім. Т.Шевченка, на бюджетній основі.
Позивач зазначає, що ОСОБА_3 перебуває на її утриманні, однак вона не в змозі самостійно забезпечити доньці належний рівень життя, що необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку, оскільки має на утриманні ще одну дитину, а відповідач, в свою чергу, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.
Враховуючи, що повнолітня донька сторін, яка продовжує навчання, не має можливості працевлаштуватись та утримувати себе самостійно, а також те, що відповідач добровільно не надає доньці матеріальну допомогу на навчання, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2024 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Вказаною ухвалою сторонам встановлено строки для подання відповідних заяв по суті.
Позивач в судове засідання не з`явилась, 18 лютого 2025 року ОСОБА_1 подала заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви з додатками, що неодноразово направлявся на останньою відомою адресою реєстрації ОСОБА_2 повернувся до суду не врученим з відміткою Укрпошти - «за закінченням терміну зберігання». У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_2 відзив на позов не подав.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня
2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.
23 грудня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 2520 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
В шлюбі у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1624.
04 грудня 2008 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1168.
ІНФОРМАЦІЯ_2 донька сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, досягла повноліття.
Відповідно до довідки від 04 жовтня 2024 року № 016/616 ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу денної форми здобуття освіти бакалаврського рівня вищої освіти спеціальності 231 Соціальна робота освітньої програми «Соціальна робота» факультету психології Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Строк навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року.
Згідно Витягу з реєстру Київської територіальної громади від 30 липня 2024 року
№ 2024/009025306, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За зазначеною адресою зареєстрована також позивач ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру Київської територіальної громади від 08 серпня 2024 року № 2024/009508106.
Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати.
Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення
23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення.
Як роз`яснено в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня
2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18, провадження
Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення коштів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі освіти, що підтверджується наявними в матеріалах справи належними та достатніми письмовими доказами.
У довідці навчального закладу зазначено, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання. Така форма навчання призводить до неможливості студентів офіційно працювати та отримувати доходи, а отже донька сторін об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, адже сама по собі денна форма навчання позбавляє можливості повнолітніх дітей працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків.
У постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 346/103/17 суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
В той же час, враховуючи положення статті 182 СК України, суд приймає до уваги працездатний вік відповідача та відсутність у матеріалах справи будь-яких документально підтверджених доказів про незадовільний стан його здоров`я. Будь-яких даних, які б свідчили про те, що відповідач не має матеріальної можливості допомагати своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання, матеріали справи також не містять.
Враховуючи викладене, оцінюючи всі наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше ніж до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання.
Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З урахуванням вказаної норми, аліменти підлягають стягненню з 11 жовтня 2024 року і до закінчення Зборовець Іванною навчання, тобто до 30 червня 2027 року, а у разі продовження навчання - не більше, ніж до досягнення останньою 23 років.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Згідно із статтею 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог.
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмір 1 211,20 грн.
За змістом пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного та керуючись статтями 182, 198, 199, 200 СК України, статтями
4, 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 274, 279, 353 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду
- 11 жовтня 2024 року і до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2027 року, а у разі продовження навчання - не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).
Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , остання відома адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повне рішення суду виготовлено 18 лютого 2025 року.

Суддя О.О. Хромова