Справа № 357/2338/25
Провадження № 2/357/2373/25
У Х В А Л А

іменем України

04 березня 2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 14 лютого 2014 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 213. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа позовного провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2025 головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду.

Позовна заява підлягає направленню за підсудністю до належного суду, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

Із змісту позовних вимог встановлено, що позивач подав до суду позов до відповідача ОСОБА_2 та вказала адресу реєстрації: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (ч. 8 ст. 187 ЦПК України).

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1137042 від 21.02.2025, сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» за запитом судді щодо визначення підсудності, вбачається, що за вказаними параметрами особу ОСОБА_2 не знайдено.

26.02.2025 судом був зроблений запит до Головного управління ДМС у Донецькій області, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача.

Судом отримано з Головного управління ДМС у Донецькій області інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача.

З вказаної інформації вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні чи неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Посилання у позові позивача ОСОБА_1 на вищевказану статтю не заслуговує на увагу, так як остання не надала доказів, що на її утриманні знаходиться малолітня/неповнолітня дитина, не надала доказів того, що не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, та не надано доказів про домовленість між подружжям про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Також, не знайшло свого підтвердження і посилання позивача на ч. 17 ст. 28 ЦПК України.

Підстав, які б згідно ст. 28 ЦПК України дозволили позивачу обирати підсудність в м. Біла Церква та Білоцерківському районі Київської області з урахуванням спору, який виник у сторін, суд не вбачає.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З вищевикладеного вбачається, що цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, необхідно направити за підсудністю до Краматорського міського суду Донецької області (84333, м. Краматорськ, вул. Маяковського, 21).

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням від 15.03.2022 № 8/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ на Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська, в тому числі і до Краматорського міського суду Донецької області.

Однак, Рішенням Вищої ради правосуддя від 25 липня 2023 року № 747/0/15-23, відповідно до подання Голови Верховного Суду щодо зміни територіальної підсудності, змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області на Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області.

Отже, суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, необхідно направити за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (52005, Дніпропетровська область, смт Слобожанське, вул. Героїв України, буд. 7).

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 187, 352-354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Справу 357/2338/25 провадження 2/357/2373/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, надіслати за підсудністю для розгляду до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (52005, Дніпропетровська область, смт Слобожанське, вул. Героїв України, буд. 7).

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційної інстанції безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особи, які не були присутніми в судовому засіданні при оголошенні ухвали, мають право на її оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Повний текст ухвали складено 04 березня 2025 року.

Суддя О. І. Орєхов