ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року

м. Черкаси

Справа № 690/812/23
Провадження № 22-ц/821/418/25
категорія: 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М.

за участю секретаря: Гладиш О.Ю.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Пономаренко Валерій Ігорович

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - адвоката Пономаренка Валерія Ігоровича на рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 18 грудня 2024 року (ухваленого під головуванням судді Линдюка В.С.в приміщенні Ватутінського міського суду Черкаської області, повний текст судового рішення складено 23 грудня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

02 грудня 2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.

Подана заява мотивована тим, що між сторонами, які є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно проживає з позивачем, відсутня домовленість щодо способу виконання відповідачем обов`язку з утримання дитини. Також вказано, що з вересня 2021 року донька сторін на регулярній основі, займаючись карате в спортивному клубі «СЕН-БІН» проявила талант та наполегливість у спорті, наслідком чого є численні перемоги на всеукраїнських та міжнародних змаганнях. Позивач регулярно несе додаткові витрати на розвиток спортивних здібностей неповнолітньої ОСОБА_3 шляхом щомісячної оплати занять, оплати участі в змаганнях місцевого та міжнародного рівня, оплати спортивних атестацій, купівлі спортивного інвентарю та одягу, а також вказані витрати матимуть місце й в майбутньому.

На підставі наведеного, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача:

-аліменти на утримання спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку/доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, до досягнення дитиною повноліття;

-1/2 частину понесених позивачем додаткових витрат на утримання спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 17 640 грн.;

-додаткові витрати на утримання спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 18 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Присуджено аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати з ОСОБА_2 , , на користь ОСОБА_1 , , щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме 01.12.2023 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині позову - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у дохід держави в розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 23 000 грн.

Додатковим рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 25 грудня 2024 року допущено негайне виконання рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 18.12.2024 року в справі № 690/812/23 в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка здебільшого проживає разом з позивачем, та спір між сторонами щодо визначення місця проживання доньки на даний час відсутній, з огляду на відсутність доказів наявності у відповідача проблем зі здоров`ям, що суттєво ускладнювало б його можливість офіційно працевлаштуватися та отримувати стабільний дохід, відмінний від підприємницької діяльності, та наявність в нього обов`язку, окрім малолітньої ОСОБА_3 , утримувати сина, який народився в шлюбі з ОСОБА_4 , в сукупності з тим, що сторонами не надано доказів щодо наявності інших обставин, що підлягають врахуванню під час вирішення справ вказаної категорії, суд вважав за доцільне позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів задовольнити частково та присудити аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача, які слід стягувати з нього на користь позивачки.

Відмовляючи у стягненні додаткових витрат на дитину, суд першої інстанції вважав, що активне відвідування малолітньою ОСОБА_3 занять з карате, прийняття нею участі в змаганнях та атестаційних семінарах, свідчить про її належний фізичний, духовний та моральний розвиток, та створення її батьками належних умов для цього, однак витрати, які понесено сторонами на щомісячну оплату тренувань, участі в змаганнях, в тому числі міжнародних, та придбання спортивного інвентарю, не можуть бути оцінені судом як такі, що викликані особливими обставинами, оскільки жодних доказів про те, що малолітня ОСОБА_3 має особливі здібності чи досягнення в даному виді спорту, які доцільно розвивати, стороною позивача не надано. Про наявність таких особливих здібностей (таланту) в ОСОБА_3 не вказано і в довідках, виданих в.о. спортивного директора клубу «СЕН-БІН», які представником позивача долучено до матеріалів справи.

Крім того, суд вважав, що як щомісячна оплата вартості занять з карате, придбання спортивного інвентарю, так і періодичні атестації та участь у змаганнях, є звичними витратами батьків, які вони мали усвідомлювати, влаштовуючи дитину на заняття даним видом спорту.

При цьому, в умовах сьогодення більшість дітей, залежно від місця проживання та фінансових можливостей батьків, відвідує різного роду гуртки, заняття з танців, спортивні секції різних видів спорту, залежно від власних вподобань чи внутрішніх переконань їх батьків, що сприяє формуванню позитивних звичок, а також їх належному фізичному, духовному та моральному розвитку.

Додаткові матеріальні витрати, зумовлені схильністю дитини до певного виду спорту, мають бути відмінними та суттєво вищими від витрат, які зазвичай несуть батьки інших дітей, які займаються тим же видом спорту (зокрема персональні тренування, додатковий спортивний інвентар, тренувальні збори).

Місцевий суд, враховуючи добровільну спільну участь відповідача у витратах, які несе позивач, на зайняття малолітньою ОСОБА_3 в секції карате, в тому числі на придбання необхідного спортивного спорядження та оплату вартості участі в місцевих, міжнародних змаганнях, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, вважав, що стороною позивача не доведено наявність особливих обставин, які зумовлюють додаткові витрати на спільну дитину сторін, а тому відсутні достатні підстави для задоволення позовних вимог як про стягнення 1/2 частини понесених позивачем додаткових витрат на утримання спільної неповнолітньої доньки в розмірі 17 640 грн., так і про стягнення додаткових витрат на утримання спільної неповнолітньої доньки в розмірі 4 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 20 січня 2025 року через систему «Електронний суд», представник ОСОБА_1 адвокат Пономаренко В.І., вважаючи оскаржуване рішення прийнятим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 18 грудня 2024 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції, всупереч вимог ст. 182 СК України та принципу пріоритетності інтересів дитини, без достатнього обґрунтування, зменшив заявлений позивачкою розмір аліментів з 1/4 до 1/5 частини доходу. З рішення суду першої інстанції незрозуміло, що слугувало підставою такого зменшення.

Стверджує, що ані матеріальний стан відповідача, ані його зобов`язання перед іншими дітьми не доводять необхідності зменшення розміру аліментів до 1/5 частини.

Також представник скаржниці вважає, що судом безпідставно враховано як належне виконання обов`язків відповідачем, відкриття останнім рахунку « ОСОБА_5 » на ім`я малолітньої доньки та перерахування на нього коштів, оскільки такі дії є не способом утримання дитини, а спробою створити штучні докази по справі. Фактично ці кошти ніколи не передавалися дитині та використовувались самим відповідачем, що підтверджується банківськими виписками, а тому такі доводи відповідача не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Серед іншого, в апеляційній скарзі зазначено, що заняття карате, регулярні тренування, участь у змаганнях та спортивних атестаціях свідчать про «розвиток здібностей дитини» на підтвердження чого позивачкою було надано не лише квитанції про оплату, а й фотодокази та листування сторін.

Скаржник вважає, що місцевий суд мав врахувати не лише наявність іншої дитини та добровільну участь батька в утриманні, а й той факт, що відповідач не надає коштів системно, і що більшість витрат несе матір. Фактично, суд поклав на матір обов`язок з розвитку спортивного таланту малолітньої ОСОБА_6 , не примушуючи батька брати реальну участь у таких витратах.

Також апеляційна скарга містить заперечення про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката.

Відзив на апеляційну скаргу

27 лютого 2025 року, до початку розгляду справи, від представника ОСОБА_2 адвоката Рябоконя С.В. до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважав необґрунтованою апеляційну скаргу сторони позивача, просив апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пономаренка В.І залишити без задоволення, а рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 18 грудня 2024 року без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 01.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві.

Факт відвідування неповнолітньою ОСОБА_3 з вересня 2021 року секції з карате в спортивному клубі «СЕН-БІН», прийняття участі та заняття призових місць в змаганнях, підтверджується довідкою від 16.09.2023 року за підписом в.о. спортивного директора клубу «СЕН-БІН» ОСОБА_7 , роздруківками фотографій, долучених до позовної заяви, а також не заперечувався відповідачем безпосередньо в судовому засіданні.

З роздруківок фотографій доньки сторін вбачається, що вона вже тричі пройшла атестацію на ступінь Кю та приймає участь в змаганнях, у тому числі міжнародного рівня, де отримує призові місця (щонайменше одного разу 1 місце, двічі 2 та 3 місця).

Відповідно до змісту листа-підтвердження, виданого в.о. спортивного директора клубу «СЕН-БІН» ОСОБА_8 , ОСОБА_1 систематично сплачувала необхідні видатки, пов`язані зі спортивним життям своєї доньки ОСОБА_3 , заняття (1 200 грн/міс), змагання місцевого рівня (4 000 грн. за період часу вересень 2022 року травень 2023 року), спортивні атестації (1 900 грн. за період часу вересень 2022 року травень 2023 року), закордонні змагання (350 євро в червні 2023 року), купівля спорядження для занять (4 100 грн.).

Позивачем ОСОБА_1 за період часу з жовтня 2021 року по лютий 2023 року на користь ФОП ОСОБА_9 безготівковим шляхом перераховано кошти в сумі 6 430 грн., що підтверджується роздруківками квитанцій АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 05.10.2021 року № 9066-КВ57-1К95-ВА9Х (1 460 грн. з коментарем « ОСОБА_3 . Оплата за місяць + річний членський збір»), від 01.11.2021 року № К773-Е233-В0ВВ-КР34 (800 грн. з коментарем « ОСОБА_3 . Оплата за місяць»), від 26.11.2021 року № МНН2-0706А-СХ78-9А50 (1 820 грн. з коментарем « ОСОБА_10 зріст 118. кімоно+червоні перчатки»), від 29.11.2021 року № 4МВА-М8КХ-7ТС0-0009 (800 грн. з коментарем « ОСОБА_3 . Оплата за місяць»), від 16.12.2021 року № Х5АВ-99Х4-В3ХН-НН6Н (750 грн. з коментарем « ОСОБА_3 . Іспит»), від 23.02.2023 року № 2Е1Е-Н39В-М12С-НХА7 (800 грн. з коментарем « ОСОБА_3 . Змагання 5/6.03»).

Також позивачем ОСОБА_1 за період часу з травня 2022 року по грудень 2023 року на користь ОСОБА_11 безготівковим шляхом перераховано кошти в сумі 26 050 грн., що підтверджується роздруківками квитанцій АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 13.05.2022 року № ЕН20-С70Р-8Т45-41Т0 (800 грн. з коментарем « ОСОБА_12 »), від 01.06.2022 року № Н9АВ-Н0Р1-6ХСМ-31В8 (650 грн. з коментарем « ОСОБА_12 . За травень»), від 12.07.2022 року № 2НН1-ТСТР-ВККС-1КР5 (300 грн. з коментарем « ОСОБА_13 . Футболка 128 р»), від 25.07.2022 року № ЕМ08-РС82-К9Р7-А840 (800 грн. без коментаря), від 01.09.2022 року № А7В2-Н97Н-0ЕВ7-Н92С (950 грн. з коментарем « ОСОБА_14 . Вересень»), від 08.09.2022 року № АСЗР8-9ТК8-ЕКТ0-5Н67 (800 грн. з коментарем « ОСОБА_13 . Річний внесок»), від 30.09.2022 року № 18М8-13Е0-Е512-КТ4Н (900 грн. з коментарем «Чемпіонат. Калежнюк»), від 03.10.2022 року № МАМВ-34АМ-29ХЕ-К017 (950 грн. з коментарем « ОСОБА_13 . Жовтень»), від 02.11.2022 року № 5Е05-0Н35-065В-РКА4 (950 грн. з коментарем « ОСОБА_13 . Листопад»), від 18.11.2022 року № 0АК6-М0Н2-СН76-1Е90 (900 грн. з коментарем «Пояс. Калежнюк»), від 28.11.2022 року № 0МКХ-К06К-5Е23-ТВХ7 (950 грн. з коментарем « ОСОБА_13 . Грудень»), від 17.02.2023 року № P997-А9В2-К6ТМ-К00Р (900 грн. з коментарем « ОСОБА_13 . Турнір»), від 01.03.2023 року № 9АКХ-1ТНВ-М95Е-17Х2 (950 грн. з коментарем « ОСОБА_13 . Заняття за березень»), від 03.04.2023 року № С268-Н0К6-НЕТА-Х7Н2 (950 грн. з коментарем « ОСОБА_13 . Заняття за квітень»), від 01.05.2023 року № Р88В-2М7Р-8АКТ-Н5НВ (950 грн. з коментарем « ОСОБА_13 . За травень»), від 24.04.2023 року № 9С67-9973-1Т10-Т1ЕХ (900 грн. з коментарем «Калежнюк. Атестація 2.05»), від 10.05.2023 року № ТХАХ-Т0К9-С50С-641С (1 000 грн. з коментарем «Травневе змагання»), від 12.05.2023 року № 00ВХ-МЕМ3-МЕМ3-4РНВ-МТ74 (8 350 грн. з коментарем « ОСОБА_13 , ОСОБА_15 . Передплата. Берлін»), від 30.05.2023 року № 697М-6М78-570Н-3Н87 (950 грн. з коментарем «Капа. ОСОБА_16 »), від 31.05.2023 року № НОМЕР_2 (950 грн. з коментарем «Страховка. Женя»), від 07.06.2023 року № М1Н8-НСКМ-016Р-А828 (300 грн. з коментарем « ОСОБА_13 . Заняття 08.06, 09.06»), від 18.12.2023 року № НОМЕР_3 (900 грн. з коментарем « ОСОБА_13 . Турнір»)

Крім того, позивачем ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_17 безготівковим шляхом перераховано кошти в розмірі 1 200 грн., що підтверджується роздруківкою квитанції АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 04.09.2023 року № МХ8Х-РХ78-Е1НА-8Т49 з коментарем «вересень. ОСОБА_13 ».

Відповідач ОСОБА_2 з 07.02.2020 року перебуває в шлюбі з ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб від 07.02.2020 року серії НОМЕР_4 та свідоцтва про народження від 27.08.2014 року серії НОМЕР_5 , відповідно.

Зі змісту особистого листування сторін через застосунок Vіber, достовірність якого стороною позивача не заперечувався, вбачається, що щонайменше з 18.05.2020 року ОСОБА_2 постійно приймав активну участь у вихованні дитини, проведенні з нею дозвілля, сплачував рахунки за харчування дитини в дитячому закладі, відвідування гуртка, басейну, занять з англійської мови, робототехніки та секції карате (участь в змаганнях, в т.ч. поїздку на змагання в Берлін, та спортивний інвентар), поїздку в табір, послуги стоматолога, купував ліки, речі, взуття, одяг, а також відповідно до вимог та розрахунків позивача, а потім й домовленості з нею щодо оплати витрат на дитину пополам, надавав їй грошові кошти для забезпечення потреб доньки, в тому числі на оренду квартири, першочергово як безготівково на вказані нею карткові рахунки №№ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , так і в подальшому, на прохання позивача, готівкою. Також вбачається, що 17.05.2024 року позивач під час листування вперше висловила позицію щодо бажання звернення в подальшому до суду про стягнення аліментів з відповідача.

Відповідачем ОСОБА_2 в період часу з 14.01.2017 року по 23.01.2024 року безготівковим шляхом перераховано на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 71 580 грн., що підтверджується довідкою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про рух коштів по картці від 14.02.2024 року (22.05.2022 року 265 грн., 25.10.2023 року 600 грн.), довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 14.02.2024 року № R38ADBPTDP5FNP4D про переказ коштів через додаток «Приват24» на карти №№ НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_9 з описом транзакції «одержувач ОСОБА_1 » (14.01.2017 року 290 грн., 05.03.2017 року 150 грн., 01.06.2017 року 200 грн., 18.07.2017 року 1 500 грн., 21.07.2017 року 200 грн., 16.08.2017 року 400 грн., 25.08.2017 року 500 грн., 28.10.2020 року 200 грн., 17.11.2020 року 300 грн., 04.10.2021 року 2 010 грн., без врахування комісій), довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 15.02.2024 року № T6UNJ3VV8Q4Q2FVT про переказ коштів на карти №№ НОМЕР_13 , НОМЕР_9 (06.09.2019 року 2 000 грн., 04.12.2019 року 500 грн., 15.12.2019 року 6 700 грн., 24.12.2019 року 350 грн., 20.02.2020 року 5 000 грн., 02.03.2020 року 300 грн., 18.01.2021 року 6 600 грн., без врахування комісій), довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 15.02.2024 року № 2QB10DANDC3OJUGC про переказ коштів на карту НОМЕР_14 (10.07.2019 500 грн., 25.07.2019 400 грн., 15.10.2019 року 6 200 грн., 19.03.2020 року 1 000 грн., 05.09.2020 року 300 грн., 21.04.2021 року 500 грн., 23.05.2021 року 300 грн., 18.06.2021 року 1 900 грн., 23.07.2021 року 650 грн., 19.08.2021 року 2 200 грн., 31.08.2021 року 500 грн., 04.11.2021 року 1 265 грн., 22.02.2023 року 5 000 грн., 21.03.2023 року 5 000 грн., 24.03.2023 року 300 грн., 08.09.2023 року 5 000 грн., 20.10.2023 року 5 000 грн., 23.01.2024 року 7 500 грн., без врахування комісій), роздруківкою листування відповідача через застосунок Vіber з контактом, який ідентифіковано як Natasha Rassolovа.

Відповідачем 20.05.2024 року в АТ КБ «ПриватБанк» відкрито поточний рахунок «Юніор» на ім`я ОСОБА_3 з випуском платіжної картки НОМЕР_15 та в період часу з 21.06.2024 року по 27.11.2024 року безготівковим шляхом перераховано на картковий рахунок доньки грошові кошти в сумі 26 000 грн., що підтверджується роздруківками платіжних інструкцій від 21.06.2024 року № Р24АD7858 (6 000 грн.), від 25.07.2024 року № Р24АD7589 (5 000 грн.), від 03.08.2024 року № Р24АD6747 (5 000 грн.), від 10.09.2024 року № Р24АD7758 (5 000 грн.), від 27.11.2024 року № Р24АD8702 (5 000 грн.), та роздруківкою фотографії доньки сторін.

Згідно роздруківки руху коштів по карті Юніора НОМЕР_16 вбачається, що станом на 31.10.2024 року залишок коштів на ній становить 18 977,39 грн., а в період часу з 28.10.2024 року по 06.11.2024 року, з неї здійснено оплату товарів та послуги в Кракові, Парижі, Берліні, Вроцлаві на загальну суму 3 676,27 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, виходячи з наступного.

Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статі 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції, з`ясувавши обставини справи в частині заявлених позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, дійшов висновку про часткове задоволення таких вимог, а саме у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд першої інстанції вважав, що відсутність у відповідача проблем зі здоров`ям, що суттєво ускладнювало б його можливість офіційно працевлаштуватися та отримувати стабільний дохід, відмінний від підприємницької діяльності, та наявність в нього обов`язку, окрім малолітньої ОСОБА_3 , утримувати сина, який народився в шлюбі з ОСОБА_4 , дають підстави вважати, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання своєї дитини у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) щомісяця, і колегія суддів вважає такі висновки суду вірними.

Доводи сторони позивача у апеляційній скарзі, що судом порушено принцип пріоритетності інтересів дитини, відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд має виходити не виключно з інтересів дитини, а відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України повинен враховувати, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, твердження сторони позивача про те, що ані матеріальний стан відповідача, ані його зобов`язання перед іншими дітьми не доводять необхідності зменшення розміру аліментів до 1/5 частини, є помилковими.

Крім того, судова колегія враховує і ту обставину, що сторона відповідача в ході судового розгляду змінила позицію щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення аліментів на користь позивача на утримання малолітньої ОСОБА_3 та просила визначити їх у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Тобто, згідно з вимогами ЦПК України, учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

Отже, суд першої інстанції, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам і доводам позивача у їх сукупності, врахувавши наявність підстав відповідно до ч.2 ст.184 СК України, прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/5 частини доходу відповідача, починаючи з 01.12.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ., оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, ОСОБА_2 має змогу сплачувати наразі, і такий розмір аліментів є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Щодо стягнення додаткових витрат на дитину

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину , суд першої інстанції виходив із того, що активне відвідування малолітньою ОСОБА_3 занять з карате, прийняття нею участі в змаганнях та атестаційних семінарах, свідчить про її належний фізичний, духовний та моральний розвиток, та створення її батьками належних умов для цього, однак витрати, які понесено сторонами на щомісячну оплату тренувань, участі в змаганнях, в тому числі міжнародних, та придбання спортивного інвентарю, не можуть бути оцінені судом як такі, що викликані особливими обставинами, оскільки жодних доказів про те, що малолітня ОСОБА_3 має особливі здібності чи досягнення в даному виді спорту, які доцільно розвивати, стороною позивача не надано. Про наявність таких особливих здібностей (таланту) в ОСОБА_3 не вказано і в довідках, виданих в.о. спортивного директора клубу «СЕН-БІН», які представником позивача долучено до матеріалів справи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду та вважає, що виховання дітей передбачає спільне забезпечення батьками їх інтересів та розвитку, одночасно батьки між собою повинні обумовлювати та узгоджувати не обов`язкові та відворотні витрати, а також обговорювати та погоджувати додаткові витрати, які не викликані особливими обставинами і можуть в майбутньому призвести до виникнення спору. В іншому випадку такий тягар витрат може залишитися понесеним за тим з батьків, хто самостійно прийняв таке рішення і не довів, що ці витрати викликані особливими обставинами та можуть бути відшкодовані згідно із законом іншим з батьків.

За приписами ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні (відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі №756/4947/17-ц).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 26.08.2020 року у справі № 336/1488/19, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Отже, з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять:

- навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі, адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі;

- розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками;

- оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там);

- лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами).

Факт відвідування неповнолітньою ОСОБА_3 з вересня 2021 року секції з карате в спортивному клубі «СЕН-БІН», прийняття участі та заняття призових місць в змаганнях, підтверджується довідкою від 16.09.2023 року за підписом в.о. спортивного директора клубу «СЕН-БІН» ОСОБА_7 , роздруківками фотографій, долучених до позовної заяви, а також не заперечувався відповідачем безпосередньо в судовому засіданні.

З роздруківок фотографій доньки сторін вбачається, що вона вже тричі пройшла атестацію на ступінь Кю та приймає участь в змаганнях, у тому числі міжнародного рівня, де отримує призові місця.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

Аналіз відповідних приписів Закону свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Ці правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить, насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягає доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/10 (провадження № 61-8815св21).

У постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) Верховний Суд зазначив, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Наведені висновки щодо застосування статті 185 СК України підлягають врахуванню у кожній справі про стягнення додаткових витрат на дитину.

Звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_1 посилалася на те, що у зв`язку із відвідуванням донькою секції карате, нею сплачувались та наразі сплачуються кошти за щомісячні заняття, оплата участі в змаганнях місцевого та міжнародного рівня, оплата спортивних атестацій, купівля спортивного інвентарю та одягу.

Колегія суддів зауважує, що позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність додаткових витрат на спільну з відповідачем дитину, оскільки доказів про те, що малолітня ОСОБА_3 має особливі здібності чи досягнення в даному виді спорту, які доцільно розвивати, стороною позивача не надано. Як вірно врахував місцевий суд, про наявність таких особливих здібностей (таланту) в ОСОБА_3 не вказано і в довідках, виданих в.о. спортивного директора клубу «СЕН-БІН», які представником позивача долучено до матеріалів справи.

Крім того, суд першої інстанції вважав, що як щомісячна оплата вартості занять з карате, придбання спортивного інвентарю, так і періодичні атестації та участь у змаганнях, є звичними витратами батьків, які вони мали усвідомлювати, влаштовуючи дитину на заняття даним видом спорту.

При цьому, в умовах сьогодення більшість дітей, залежно від місця проживання та фінансових можливостей батьків, відвідує різного роду гуртки, заняття з танців, спортивні секції різних видів спорту, залежно від власних вподобань чи внутрішніх переконань їх батьків, що сприяє формуванню позитивних звичок, а також їх належному фізичному, духовному та моральному розвитку.

Додаткові матеріальні витрати, зумовлені схильністю дитини до певного виду спорту, мають бути відмінними та суттєво вищими від витрат, які зазвичай несуть батьки інших дітей, які займаються тим же видом спорту (зокрема персональні тренування, додатковий спортивний інвентар, тренувальні збори).

Також апеляційний суд враховує і ту обставину, що відповідач надавав та надає посильну грошову допомогу ОСОБА_1 на утримання спільної доньки, що підтверджується відповідними доказами у справі.

На переконання судової колегії, розмір аліментів, який присуджено судом першої інстанції є цілком виправданим та обгрунтованим по відношенню до забезпечення належного, достатнього та гармонійного розвитку дитини, в тому числі, що стосується заняття спортом.

До того ж, в майбутньому та у разі недостатності стягнутих аліментів для забезпечення повноцінного утримання дитини, сторони не позбавлені можливості звернутись до суду з вимогами про збільшення розміру аліментів та/чи стягнення додаткових витрат на дитину.

Посилання скаржника на те, що в основу судового рішення не може бути покладено обставину відкриття відповідачем рахунку « ОСОБА_5 » на ім`я малолітньої доньки та перерахування на нього коштів, як підтвердження належного виконання останнім батьківських обов`язків, колегія суддів відхиляє у зв`язку з тим, що ухвалене судом першої інстанції рішення про відмову у стягненні додаткових витрат на дитину обумовлене наявністю сукупністю обставин та доказів, які були подані сторонами. Суд, оцінивши в сукупності обставини даної справи, надавши їм належну правову оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у стягненні додаткових витрат на дитину, в тому числі, але не виключно, виходячи з того, що відповідачем надається добровільна матеріальна допомога на утримання доньки.

За своїм змістом решта доводів апеляційної скарги зводяться до повторень підстав позову, незгоди з рішенням суду першої інстанції, незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, тобто стосуються переоцінки доказів, яким була надана належна оцінка судом, вони не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка. Колегія суддів вважає, що в силу положень частини третьої статті 89 ЦПК України судом першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно надано оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному окремому доказу, а підстави їх врахування чи відхилення є належним чином мотивованими.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Що стосується заперечень позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, колегія суддів враховує наступне.

Так, оскаржуваним рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 23 000 грн.

Суд першої інстанції, стягуючи такий розмір судових витрат, виходив з того, що відповідачем надано докази судових витрат за надання правничої допомоги у розмірі 34250 грн. Водночас, врахувавши, що сторона відповідача заявила до відшкодування лише 33 750 грн. таких витрат, та зважаючи на те, що з трьох заявлених ОСОБА_1 позовних вимог судом задоволено лише одну частково, суд прийшов до висновку про стягнення з позивачки на користь відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 23000 грн. пропорційно розміру задоволених вимог.

Колегія суддів з таким обгрунтуванням суду першої інстанції погоджується з огляду на те, що стороною відповідача надано всі належні докази, які підтверджують витрати з оплати наданих послуг адвоката, а будь-які клопотання про зменшення/заперечення таких витрат в матеріалах справи відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в даній справі представником відповідача долучено: копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 30.01.2024 року № 2024/01/30 КА, укладеного між Калежнюком С.О. та адвокатським бюро «Рябоконь і партнери» (далі АБ Рябоконь і партнери»), предметом якого є надання правової (правничої) допомоги шляхом представництва інтересів клієнта, крім іншого, в судах у справі № 690/812/23 про стягнення аліментів та додаткових витрат; копії рахунків на оплату АБ «Рябоконь і партнери» від 13.03.2024 року № 1, від 05.04.2024 року № 1, від 24.04.2024 року № 2, від 16.05.2024 року № 40, від 12.06.2024 року № 51, від 25.07.2024 року № 80, від 18.09.2024 року № 110; копії платіжних інструкцій АТ КБ «ПриватБанк» про сплату ОСОБА_2 на користь АБ «Рябоконь і партнери» грошових коштів у сумі 30 250 грн., а саме: від 31.01.2024 року № 0.0..1 (750 грн. складання та подача клопотання в суд), від 13.03.2024 року № 0.0..1 (12 000 грн. відповідно до рахунку на оплату від 13.03.2024 року № 1), від 06.04.2024 року № 0.0..1 (1 000 грн. відповідно до рахунку на оплату від 05.04.2024 року № 2), від 24.04.2024 року № 0.0..1 (4 000 грн. відповідно до рахунку на оплату від 24.04.2024 року № 2), від 21.06.2024 року № 0.0..1 (4 000 грн. відповідно до рахунку на оплату від 12.06.2024 року № 51), від 30.07.2024 року № 0.0..1 (4 500 грн. відповідно до рахунку на оплату від 25.07.2024 року № 80), від 28.09.2024 року № 0.0..1 (4 000 грн. відповідно до рахунку на оплату від 18.09.2024 року № 110).

Відтак, доводи скаржника в апеляційній скарзі про відсутність належного документального підтвердження та обрунтованості розміру витрат на правничу допомогу не знайшли свого об`єктивного підтвердження за результатами розгляду справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до пункту 1 частини 1статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пономаренка Валерія Ігоровича залишити без задоволення.

Рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 18 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді: Л.І. Василенко

О.М. Новіков