Справа № 461/1562/25
Провадження № 2-з/461/7/25
УХВАЛА

03.03.2025 року місто Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

I. Фактичні обставини справи, суть клопотання та дані про особу, яка його заявила, суть питання, яке вирішується судом

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У порядку забезпечення позову, позивач просить накласти арешт на грошові кошти та рухоме майно відповідача у межах заявлених позовних вимог 10000 доларів США. Обґрунтовуючи подану заяву про забезпечення позову, її автор стверджує, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист порушеного права позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

28.02.2025 ОСОБА_1 подав до суду заяву у якій просив залишити заяву про забезпечення позову без розгляду.

II. Мотиви та висновки суду, а також положення закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 9 статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

На переконання судді у даному випадку слід застосувати аналогію норм цивільного процесуального законодавства, які стосуються можливості позивача звернутись до суду із заявою про залишення позову без розгляду, тобто до статті п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, за яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

У ході розгляду заяви встановлено, що позивач самостійно ініціював питання залишення заяви без розгляду.

Право на звернення до суду із заявою про забезпечення позову, як і право на звернення до суду з клопотанням про залишення такої заяви без розгляду, належить до дискреційних повноважень заявника.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для залишення заяви про забезпечення позову без розгляду.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 03 березня 2025 року.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 ; e-mail:p. ІНФОРМАЦІЯ_1 )

відповідач - ОСОБА_2

( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький