Справа № 544/1724/24
пров. № 2/544/128/2025
Номер рядка звіту 71
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої - судді Сайко О.О.,

за участю секретаря Костенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Ковтуна М.В.,

представника третьої особи Грицай І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин по вул. Соборна,41 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: відділ (Служба) у справах дітей Пирятинської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у серпні 2024 року звернувся з позовом до суду до ОСОБА_3 . ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2011 року по березень 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем та перебуває на його повному утриманні.

В порушення вимог ст. 150 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» ОСОБА_2 , будучи матір`ю малолітнього сина ОСОБА_5 , самоусунулася та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, не піклується про стан його здоров`я, фізичний та моральний розвиток, не бере участі у створенні належних умов для нормального розвитку дитини, матеріально його не підтримує.

Відповідач не цікавиться життям сина, не відвідувала і не відвідує свою дитину за місцем його проживання та в освітньому закладі. Зазначені обставини у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

Просив позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її малолітнього сина ОСОБА_4 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що вони з відповідачем проживали однією сім?єю 10 років - з 2011 по березень 2022 року та від спільного проживання у них народився син ОСОБА_6 . Після початку повномасштабної війни відповідач забрала своїх старших дітей та їх спільного сина та виїхала за кордон. Син був за кордоном з нею у Німеччині близько 5 місяців. Там вона не займалася вихованням дитини, тому у серпні 2022 року відправила сина до нього, повідомивши його, що вона хоче пожити для себе. Вони із сином проживають в с. Вікторія у квартирі, придбаній з відповідачкою за спільні кошти. Син відвідував садочок, зараз пішов до школи. Позивач працює в тій школі, яку відвідує син. З літа 2024 відповідачка не цікавиться життям, здоров`ям та вихованням дитини, не телефонує йому, матеріально не допомагає.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її малолітнього сина ОСОБА_4 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлена належним чином, направила до суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служби у справах дітей виконкому Пирятинської міської ради Полтавської області - Грицай І.І. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги щодо позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначила, що питання про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Пирятинської міської ради 13.12.2024. Розглянувши всі матеріали, комісія встановила, що ОСОБА_2 дійсно самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не допомагає, не цікавиться її життям та здоров`ям.

Опитаний у судовому засіданні неповнолітній син сторін ОСОБА_7 пояснив суду, що з матір?ю вони давно не бачилися, не спілкуються по телефону, він любить батька і хоче з ним проживати разом. З матір`ю бажання спілкуватися немає.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, малолітнього ОСОБА_4 , представника третьої особи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 2011 року по березень 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них народився син ОСОБА_4 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

З серпня 2022 року і по цей час малолітній син ОСОБА_6 проживає з батьком ОСОБА_1 (а.с.12), повністю перебуває на утриманні та вихованні позивача. Відповідачка ОСОБА_2 залишила проживати сина з батьком, участі у вихованні дитини не бере, не цікавиться її життям, не відвідує її, матеріальну допомогу на утримання не надає.

За даними характеристики з місця навчання неповнолітнього ОСОБА_4 , останній навчається у 2 класі Вікторійської гімназії Пирятинської міської ради Полтавської області. ОСОБА_1 є уважним, відповідальним та дисциплінованим батьком, достатньо уваги приділяє вихованню сина, забезпечує його харчуванням, необхідним одягом та шкільним приладдям. Багато уваги приділяє навчанню сина. ОСОБА_2 , мати неповнолітнього ОСОБА_4 , до школи жодного разу не з`являлася, у вихованні та навчанні сина участі не бере, до забезпечення його потреб не долучається, потреби дитини шкільного молодшого віку в увазі та допомозі не забезпечує (а.с.11).

За висновком виконавчого комітету Пирятинської міської ради від 13.12.2024 №711 ОСОБА_2 самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. З серпня 2022 року неповнолітній син ОСОБА_6 проживає з батьком і повністю перебуває на його утриманні та вихованні. Дитина забезпечена сезонним одягом, взуттям, канцелярським приладдям, продуктів харчування достатньо. Мати дитини проживає за кордоном в Німеччині, не піклується про життя та здоров`я дитини, не допомагає матеріально, що вказує на небажання утримувати та виховувати її. Розглянувши наявні матеріали, комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Пирятинської міської ради прийшла до висновку, що є всі підстави прийняти рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.50-51).

Відповідно до ст. Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно принципу ст.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

За приписами ч.2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідачка вказані вимоги закону не виконувала, про сина не піклується, матеріальну допомогу не надає, не виявляє інтересу до дитини, не бере участь у її вихованні та житті. Таким чином, відповідач свідомо ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків, тому у суду відсутні підстави стверджувати про існування передумов для зміни поведінки відповідача відносно її неповнолітньої дитини в кращу сторону.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як слідує з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.07, із змінами, внесеними постановою Пленуму ВС України № 20 від 19.12.08, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини порушує права та інтереси неповнолітнього ОСОБА_4 , тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог щодо позбавлення відповідачки ОСОБА_2 батьківських прав та задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 263, 265, 280, 352 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 04.03.2025.

Суддя О.О.Сайко