Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2025 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва в складі: головуючогосуддіГуденко О.А., за участю:

секретаря судового засідання Вознюк Д.І., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центрального ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) про зняття арешут зі спадкового майна,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом, в якому просить зняти арешт зі спадкового майна померлого ОСОБА_2 , а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 , про що містяться відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: реєстраційний номер обтяження8952924 і який накладено постановою державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ від 07.08.20209.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16.01.2023 року вона звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Димова О.С. із заявою, в якій просила видати їй свідоцтвопро право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 .Право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 відповідно до Реєстру речових прав зареєстрованоза ОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Димовим О.С. від 17.12.2024 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з наявністю арешту на нерухоме майно. За результатами перевірки фактів відсутності (наявності) заборони або арешту на спадкове майно встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (спеціальний розділ) міститься запис (реєстраційний номер обтяження: 8952924,тип обтяження: арешт нерухомого майна,зареєстровано:10.08.2009 11:04:03 реєстратором: Миколаївська філія державного підприємства «Інформаційний центр`Міністерства юстиції України; підстава:постанова б/н 07.08.2009,Центральний ВДВС ММУЮ) про арешт будинку (житлового будинку) що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , належного спадкодавцю ОСОБА_2 .

За вказаних обставин вона позбавлена можливості оформити право власності в порядку спадкування на майно за заповітом, а тому змушена звернутися до суду із даним позовом.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Заводського районного суду м. Миколаїв Гуденко О.А.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаїв від 17.12.2024 року відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаїв від 14.01.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила проводити розгляд справи без її участі.

Представник позивача-адвокат Ткачук Г.М.-в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила проводити розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місцерозглядусправиповідомленийналежним чином. Правом надання відзиву не скористався, надав письмов іпояснення, відповідно до змісту яких вбачається, що при вирішенні питання щодо зняття арешту з майна ОСОБА_2 покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов, в межах заявлених вимог, підлягає задоволенню.

За життя ОСОБА_2 залишив заповіт на ім`я позивачки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу від 07 жовтня 2019 року за реєстраційним номером 2939.

Судом встановлено, згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, що складається зокрема із будинку АДРЕСА_1 ,яка належала померлому на підставі права власності та про що мається запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Позивачка є спадкоємицею за заповітом, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Димова О.С.та копією заповіту, наданого до суду.

Враховуючи, що постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Димова О.С. від 17.12.2024 рокупозивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з наявністю арешту на нерухомому майні, то остання набула право на звернення до суду з позовом, як спадкоємиць померлого власника арештованого майна.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуженняоб`єктівнерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна-будинку АДРЕСА_1 -на підставі постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від10.08.2009 року було накладено арешт за реєстраційним номером 8952924.

З наданого до суду повідомлення Центрального ВДВС у м.Миколаєві вбачається, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень ( далі АСВП), згідно журналів обліку виконавчих проваджень,журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження в ході моніторингу автоматизованої системи виконавчого провадження, а саме розділу «Пошук ВД/ВП»,»Пошук ВП/ВД (спецрозділ)», «Пошук ВП/ВД (архів)» за параметрами боржник: ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 неможливо встановити зв`язок між записом про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №8952924,внесеного на підставі : постанова б/н від.07.08.2009 видана Центральним ВДВС ММУЮ Попов А.О. та виконавчими провадженнями ,що перебували на виконанні у Відділі відносно вищевказаної особи. Надати копію постанови про накладення арешту нерухомого майна ОСОБА_2 не є можливим, оскільки матеріали виконавчих проваджень були знищені, а в АСВП не зберігаються копії вищезазначених постанов.

Таким чином, з огляду на інформацію, надану Центральним ВДВС м.Миколаєва суд приходить до висновку , що відомостей щодо відкриття/ закриття виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_2 , в межах якого накладено оспорюване обтяження, до суду не надано.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно з ч. 1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями ст.391 ЦК України передбачене право особи вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Положеннями ч. 1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

На сьогодні позивач має намір оформити свої спадкові права на майно, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду, за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а саме позбавлений можливості оформити спадкові права на вказаний житловий будинок.

Даних чи відомостей на підтвердження необхідності існування на даний час арешту спадкового майна, вказаного в позовній заяві, наявні матеріали справи не містять, стороною відповідача суду надано не було. Виконавче провадження на даний час відсутнє, в зв`язку з чим підстав для продовження існування обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування арешту з майна.

Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати сплачені при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 237, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі постанови державного виконавця Центрального районного відділу державної виконавчої служби ММУЮ №8952924 від 07.08.2009 року (номер запису про обтяження 8952924) на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав померлому ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подач іапеляційної скарги протягом 30 днів з дня йогопроголошення.

Суддя Гуденко О.А.