Справа № 162/1193/24
Провадження № 2/162/57/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)
03 березня 2025 року селище Любешів
Любешівський районний суд Волинської області у складі судді Глинянчука В.Д., з участю секретаря судових засідань Смаль Т.П., розглянувши справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,
встановив:
І. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.
Позов ОСОБА_1 надійшов до суду 30 грудня 2024 року.
У справі 02 січня 2025 року відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
Сторони у підготовче судове засідання не з`явилися.
Підготовче провадження у справі закрито 04 лютого 2025 року з призначенням справи до судового розгляду на 03 березня 2025 року.
Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про слухання справи у відсутності сторони позивача, не заперечила проти заочного її розгляду.
Відповідач у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв суду не подав.
Ухвалою від 03 березня 2025 року постановлено провести заочний розгляд цієї справи.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.
ІІ. Стислий виклад позиції позивача.
Позивач ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на нерухоме майно, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_2 . Після смерті спадкодавця залишилось нерухоме майно, спадкоємцем якого за заповітом є позивач. Через відсутність державної реєстрації успадкованого ОСОБА_1 не може оформити своїх прав. За таких обставин позивач змушений звернутись до суду.
ІІІ. Стислий виклад позиції відповідачів.
Відповідач у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв суду не подав.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Відповідно до заповіту від 22 листопада 2010 року, який посвідчений Зарудчівською сільською радою Любешівського району Волинської області, спадкодавець ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_1 житловий будинок і господарські споруди, які знаходяться в АДРЕСА_1 (а.с. 12).
Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 06 січня 2025 року заповіт ОСОБА_2 № 25 від 22 листопада 2010 року є чинним (а.с. 28).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 померла у селі Зарудчі Любешівського району Волинської області ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 7).
Позивач ОСОБА_1 20 серпня 2019 року звернувся до Любешівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом по смерті ОСОБА_2 (а.с. 13).
Державний нотаріус Любешівської державної нотаріальної контори Кух В.І. постановою від 20 серпня 2019 року відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності фізичної особи на нерухоме майно (а.с. 14).
V. Норми права, які застосував суд.
Відповідно до статей 1216-1218 Цивільного кодексу України (далі -- ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності з частиною першою статті 1222 ЦК спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно з частиною першою статті 1235 ЦК заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Згідно з частинами першою та п`ятою статті 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Пунктом 11 частини першої статті 346 ЦК визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.
У відповідності до частини першої статті 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до статті 392 ЦК власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
VІ. Мотиви суду щодо позовних вимог.
Відповідно до статті 80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з частинами першою, шостою, сьомою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, враховуючи наявні у справі письмові докази, суд констатує наявність підстав для повного задоволення позову.
VІІ. Питання розподілу судових витрат.
Позивач при поданні позовної заяви сплатив 1211,20 гривень судового збору.
У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати.
Позивач у позовній заяві клопотав про покладення на нього судових витрат, що не суперечить положенням частини третьої статті 13 ЦПК.
VІІІ. Висновок суду щодо позовних вимог.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 264, 265, 280-282 ЦПК, суд
ухвалив:
Позов задовольнити повністю.
ОСОБА_1 визнати власником нерухомого майна у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яке згідно даних технічного паспорта Комунального архітектурно-планувального підприємства Любешівської селищної ради від 11 червня 2024 року розташоване по АДРЕСА_1 , а саме: житлового будинку «А1», прибудови «а», ганку «а2», хліва «Б1», хліва «б», колодязя «К», огорожі «1».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Ім`я позивача: ОСОБА_1 ; місце проживання позивача: АДРЕСА_2 ; РНОКПП позивача: НОМЕР_2 .
Ім`я відповідача: ОСОБА_2 ; місце проживання відповідача: АДРЕСА_3 ; РНОКПП відповідача: невідомий.

Суддя В.Д. Глинянчук