ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 березня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/15566/24

Головуючий у першій інстанції - Маринченко О.А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/450/25

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Мамонової О.Є., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: представник ОСОБА_2 - адвокат Чух Василь Степанович,

на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2024 року, дата складання повного її тексту: 24.12.2024, місце постановлення: м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 р. ОСОБА_1 звернулася із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 . Заявлені вимоги обґрунтовуються тим, що сторони перебувають у шлюбі з 25.06.2011, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружні відносини між сторонами припинені внаслідок відсутності взаєморозуміння і довіри.

Оскаржуваною ухвалою частково задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Чуха В.С. та надано сторонам строк для примирення один місяць; провадження в справі зупинено до закінчення строку для примирення та призначено судове засідання для продовження розгляду справи по суті на 30.01.2025. Постановляючи ухвалу, суд виходив з того, що з урахуванням часу, що минув з дня прийняття позовної заяви до розгляду, судом визначається строк в один місяць, достатній для того, щоб сторони могли вчинити дії щодо примирення, замість шести місяців, як то заявив представник відповідача.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Чух В.С. просить скасувати вказану ухвалу в частині зупинення провадження у справі і провадження у ній закрити. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого. Суд І інстанції з порушенням правил підсудності відкрив та безпідставно зупинив провадження у справі замість залишення позовної заяви без розгляду, надавши сторонам строк на примирення. Так, суду було повідомлено, що сторони з 2023 р. працюють та постійно проживають разом з дитиною в Республіці Польща. Для з`ясування цієї обставини був надісланий адвокатський запит до Державної прикордонної служби України, з якої надійшла відповідь, що запитувана інформація має обмежений доступ, тож її не може бути надано. Тому суду було заявлене клопотання про вчинення такого ж запиту, але воно судом залишене без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

У справі встановлено таке.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають в шлюбі з 25.06.2011, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копіями відповідних свідоцтв (арк. 5,14).

У позовній заяві зазначено, що сторони зареєстровані по АДРЕСА_1 (арк. 3).

Згідно з витягом з реєстру Чернігівської територіальної громади № 2024/012832577 від 23.10.2024 та інформацією Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області від 07.11.2024, ОСОБА_1 з 22.02.2022 зареєстрована по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 з 26.07.2011 зареєстрований по АДРЕСА_2 (арк. 9, 19, 20).

В апеляційній скарзі зазначено таку адресу сторін: АДРЕСА_1 (арк. 40).

Представник ОСОБА_2 - адвокат Чух В.С. звернувся 20.12.2024 до Державної прикордонної служби України з адвокатським запитом щодо надання інформації про перетинання державного кордону України у період з 01.01.2023 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на що отримав відповідь за № 19-88510/18/24 - Вих від 23.12.2024, у якій вказано, що інформація про перетинання державного кордону України стосовно ОСОБА_1 без її особистої згоди буде надана на виконання відповідного рішення суду про витребування такої інформації, а стосовно ОСОБА_2 така інформація буде надана в установленому порядку у разі надходження аналогічного адвокатського запиту разом із письмовою згодою його клієнта на отримання адвокатом персональних даних/конфіденційної інформації про нього або витягу (копії) із договору з відповідним пунктом, що передбачає згоду клієнта на отримання адвокатом персональних даних/конфіденційної інформації про нього із зазначенням обов`язкових реквізитів про особу для її ідентифікації у відповідній базі даних (арк. 42).

Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, і надані докази, суд доходить таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них (ч. 2 ст. 28 ЦПК України).

Всі зазначені у справі адреси сторін є такими, на які поширюється юрисдикція Деснянського районного суду м. Чернігова. Отож апеляційний суд не може виснувати, що провадження у справі відкрите з порушенням ст. 27 ч. 1 або 28 ч. 2 ЦПК України.

Частина 3 ст. 12 і ч. 1 ст. 81 ЦПК України приписують, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В частині 4 ст. 83 цього Кодексу зазначено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У справі відсутні докази, що ОСОБА_2 та (або) його представник не можуть надати докази, де реально мешкає (перебуває, працює тощо) ОСОБА_2 з місця його реального знаходження. Посилання представника останнього на відповідь Державної прикордонної служби України від 23.12.2024 № 19-88510/18/24 - Вих є неспроможним. Так, згідно з ст. 1, 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу», до завдань та функцій Державної прикордонної служби належить здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення, а не діяльність, пов`язана з обліком фактичного місця перебування громадян України, пропущених через державний кордон (тих, які як в`їхали, так і виїхали з України). Отож запит до Державної прикордонної служби України у будь-якому разі не міг призвести до отримання інформації про місце перебування сторін у Республіці Польща. Тому суд І інстанції вірно відхилив вищевказане клопотання представника відповідача.

Крім того, з усіх наявних у справі процесуальних документів, в тому числі і з тих, що складені представником відповідача, не випливає, що сторони працюють та постійно проживають разом з дитиною в Республіці Польща: згідно з ними сторони і зареєстровані, і перебувають у м. Чернігові.

Отож підстав для скасування оскаржуваної ухвали нема.

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать описаним вище встановленим у справі обставинам і визначеним відповідно до них правовідносинам.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Чуха Василя Степановича залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий: Судді: