Справа № 449/190/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2025 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Савчака А.В.

секретаря судового засідання Винницької А.Р.

за участю заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці Гайової Г.Б.,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Перемишляни Львівської області в залі суду цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Гайової Г.Б., заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису -

в с т а н о в и в :

Представник заявниці ОСОБА_1 - адвоката Гайової Г.Б. звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису відносно чоловіка заявниці ОСОБА_2 на строк 6 місяців, який проживає разом із заявницею та систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство (психологічне), зловживає алкогольними напоями. Дану заяву мотивує тим, що ОСОБА_2 є її чоловіком і проживає разом з нею, їх дітьми та її матір`ю в будинку с.Боршів, що належить її матері ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 впродовж останніх років зловживає алкогольними напоями, вичиняє відносно неї та її матері психологічне насильство, дебоші , скандали, погрози, постійні образи. Їх неповнолітня дочка ОСОБА_4 боїться його. Протягом 2024 - 2025років ОСОБА_2 притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, а саме 14.01.2025р., 27.01.2025р., 03.10.2024р.

Заявниця зазнає постійного психологічного тиску з боку свого чоловіка ОСОБА_2 , - а тому просить видати відносно нього обмежувальний припис строком на шість місяців, заборонивши йому:

- перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ;

- наближатися на 50 м до місця її проживання(перебування) ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 інших місць частого її відвідування (магазин);

- повне обмеження будь-якого спілкування з нею.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та представник заявниці адвокат Гайова Г.Б. підтримали вимоги заяви. Заявниця ОСОБА_1 пояснила суду, що вони від моменту одруження проживають в будинку її матері. Чоловік проходить військову службу. Повернувшись до дому у січні 2023 року на лікування після контузії відносини між ними погіршились. Приводом для звернення до суду стала поведінка її чоловіка, який в кінці 2024 року почав періодично випивати і влаштовувати сварки та скандали, погрожує їй. Жертвами такої поведінки є її мати та донька, за яких заявниця переживає. Крім того, якийсь час її чоловік проживав з іншою жінкою, яка в кінці 2024 року його вигнала. В січні 2025 року заявниця вигнала чоловіка з дому і не пускає його до будинку. Їй відомо, що чоловік ночує в полі, де в них стоїть тимчасовий вагончик. Просила суд позовні вимоги задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 пояснив суду, що він перебуває у шлюбі вже 25 років. В 2022 році був призваний та ніс військову службу на лінії зіткнення, де отримав декілька контузій. Після численних контузій він повернувся до дому на лікування і мав бути закріплений за Перемишлянським ТЦК. Через отримані контузії він справді втрачає зв`язок з реальністю (має провали в пам`яті), однак, протягом декількох місяців його статус був невизначений. Його не хотіли ні комісувати ні допустити до служби. Тим не менше, в кінці 2024 року йому повідомили, що він повертається на схід. Через це він дійсно почав випивати (хоча лікар-психіатр дійсно категорично рекомендував в жодному випадку не вживати алкоголь). Через це ОСОБА_2 визнав, що декілька разів сварки і скандали дійсно мали місце, можливо і через його поведінку. При цьому, ОСОБА_2 просив суд вжити заходів, що забезпечення йому можливості повернутись жити в будинок, оскільки він вже місяць живе у вагончику, який не опалюється серед поля і змушений спати в спальному мішку. На даний час він проходить службу та проживає в місцевому ТЦК, для уникнення сварок до дому не з`являється.

Суд заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є чоловіком та дружиною.

Згідно довідки та копії будинкової книги, вони зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 зареєстрований за цією адресою з 09.04.2002 року. Разом з ними також зареєстрована мати позивачки та троє дітей (двоє з яких є повнолітніми).

Відповідно повідомлення відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 слідує, що на ОСОБА_2 було складено адміністративні протоколи за ст.173-2 КУпАП: 14.01.2025р., 27.01.2025р., 03.10.2024р.

З копій постанов Перемишлянського районного суду від 30.10.2024 р., 14.01.2025 р., 27.01.2025р. вбачається, що ОСОБА_2 дійсно був притягнений до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини. Будь-яких доказів того, що він вчиняв домашнє насильство відносно матері заявниці чи їх неповнолітньої дитини (на чому наполягала заявниця) суду не надано.

ОСОБА_2 звертався до ВП №2 Львівського РУП №2 про вчинення стосовно нього економічного насильства зі сторони дружини, яка вигнала його з будинку через що він змушений спати в вагончику, який не опалюється.

З відповіді поліції на звернення ОСОБА_2 вбачається, що ознак будь-якого адміністративного чи кримінального правопорушення в діях ОСОБА_1 не встановлено.

З копії військового квитка вбачається, що з 15.08.2022 року до тепер, ОСОБА_2 проходить військову службу.

З наданої медичної документації вбачається, що ОСОБА_2 під час бойових дій отримав декілька контузій та травм голови. З огляду на травми на даний час ОСОБА_2 є обмежено придатний до військової служби. Факт наявності в ОСОБА_2 також певних психічних розладів визнала і сама заявниця, яка відвідувала з ним лікаря літом 2023 року.

Сторони визнали, що з початку січня 2025 року ОСОБА_2 дома не проживає та конфліктних ситуацій між ними не виникало.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до ст. 81,89ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_2 дійсно декілька раз вчиняв психологічне домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_1 , за що був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Дані обставини можуть бути підставою для застосування до ОСОБА_2 заходів тимчасового обмеження прав визначених статтею 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Однак:

- з пояснень заявниці вбачається, що підставою для звернення з даною заявою, окрім декількох випадків психологічного насильства з боку чоловіка, також є певні майнові протиріччя між ними та можлива подружня зрада чоловіка;

- чоловік заявниці вчинив щодо дружини лише психологічне насильство і не робить це систематично (один факт мав місце в липні 2024 року та два факти у січні 2025 р.);

- два останні факти психологічного насильства (у січні 2025 року) були частково спровоковані саме заявницею, яка вигнала чоловіка з дому і фактично змусила «зимувати» серед поля у вагончику, який не опалюється;

- після того як дружина вигнала чоловіка з дому він старається туди не приходити і не провокувати конфліктні ситуації (що свідчить про його бажання виправити ситуацію);

- з огляду на отримані ОСОБА_2 контузії (проблеми зі слухом та певні психічні розлади), - зловживання алкоголем, спілкування на підвищених тонах, гримання дверима не може розцінюватись судом як повністю усвідомлена поведінка;

- доказів вчинення домашнього насильства відносно інших членів сім`ї про яких згадувала заявниця (матері та їх дитини) суду не надано.

Оцінюючи ризики, суд бере до уваги те, що на даний час ОСОБА_2 : продовжує нести службу в місцевому ТЦК, до дому останнім часом не з`являється, проживає за місцем служби, конфліктних ситуації не створював. Тому ймовірність повторення психологічного насильства з його боку оцінюється як малоймовірне. Суд не вбачає ризиків настання більш важких наслідків.

Тому, суд вважає, що у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Гайової Г.Б. слід відмовити.

Керуючись ст. 12, 19, 81, 82, 258, 259, 264, 265, 350-6, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", суд,-

у х в а л и в :

У задоволення заяви представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Гайової Г.Б., заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Заявниця: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Представник заявниці: Гайова Галина Богданівна, АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 26.02.2025р.

Суддя А. В. Савчак