Дата документу 27.02.2025Справа № 554/6503/24
Провадження № 2/554/1894/2025
У Х В А Л А

27 лютого 2025 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко Л.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Голови Полтавської обласної ради Біленького Олександра Юрійовича про визнання відсутності повноважень призначати та/або звільняти з посади керівника підприємства, визнання контракту недійсним та його розірвання, визнання дій протизаконними та протиправними, визнання дій такими, що призвели до незаконного отримання посади, визнання відсутності повноважень щодо управління діяльністю підприємства та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача Голови Полтавської обласної ради Біленького Олександра Юрійовича, в якому прохав:

-Визнати відсутність повноважень у відповідача призначати та/або звільняти з посади керівника підприємства державної форми власності шляхом укладення з ним контракту;

-Визнати контракт від 17.09.2019 року, укладений між Полтавської обласної радою в особі відповідача та ОСОБА_3 про призначення генеральним директором ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» недійсним з дня його підписання відповідачем та розірвати його;

-Визнати дії відповідача щодо укладення контракту протизаконними та протиправними, такими, що порушують його право на те, що відповідач буде виконувати свої функції відповідно до вимог ст. 19 Конституції;

-Визнати дії відповідача щодо укладення контракту призвели до незаконного отримання ОСОБА_3 посади керівника ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», що мало наслідком отримання ним повноважень підписувати довіреності на представництво інтересів ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» іншій особі;

-Визнати відсутність повноважень у Полтавської обласної ради щодо управління діяльністю ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в якості його засновника;

-Стягнути з бюджету Полтавської області 2 000 000 грн. на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому відповідачем порушенням його прав.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 , проаналізувавши положення Законів в ході розгляду цивільної справи № 552/6465/22 за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до нього про стягнення заборгованості, зробив висновки, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до цього часу перебуває у державній власності, повноваження відповідача не розповсюджуються на управлінські функції щодо звільнення/призначення керівника підприємства державної форми власності, Полтавська обласна рада ніколи не була засновником ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» і не має повноважень щодо управління діяльністю останнього в якості його засновника, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не має зареєстрованого установчого документу, із якого було б відомо, що керівництво підприємством здійснюється одноособово і що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» взагалі має правосуб`єктність. Вважає, що контракт є недійсним з дати його підписання відповідачем та підлягає розірванню.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п.2 ч.1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно зі статтею 1 цього ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Відповідно до частини 1 статті 2, статті 3 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно з абзацом 5 частини 1 статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється на посади керівника секретаріату (керуючого справами) районної, обласної ради, керуючого справами виконавчого апарату обласних і районних рад, керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Предметом спору в цій справі є, зокрема, правомірність чи неправомірність дій суб`єкта владних повноважень, а саме голови обласної ради, щодо укладення контракту з керівником підприємства, визнання відсутності у останнього повноважень призначати чи звільняти керівника з посади державної форми власності шляхом укладення контракту.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів ст. 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові акти та дослідивши матеріали справи суд вважає, що даний спір, за своїм характером є публічно-правовим, тому і вирішення даного спору належить до юрисдикції адміністративних судів, отже, спір позивача є публічно-правовим, який належить розглядати за правилами адміністративного, а не цивільного судочинства.

Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

У випадку зобов`язання особи, яка перебуває (перебувала) на посаді державної (публічної) служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових (посадових) обов`язків, перед судом постає питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди (збитків), а й оцінки правомірності дій такої особи.

З урахуванням наведенного, розгляд такої справи згідно з положеннями ст. ст.19,20 КАС України відноситься до компетенції адміністративного суду та проводиться в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Отже, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, приходжу до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та має бути вирішений адміністративним судом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Голови Полтавської обласної ради Біленького Олександра Юрійовича про визнання відсутності повноважень призначати та/або звільняти з посади керівника підприємства, визнання контракту недійсним та його розірвання, визнання дій протизаконними та протиправними, визнання дій такими, що призвели до незаконного отримання посади, визнання відсутності повноважень щодо управління діяльністю підприємства та стягнення моральної шкоди відмовити.

Роз`яснити позивачу право на звернення до Полтавського окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня її постановлення, якщо на неї не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Л.І.Савченко