Справа № 747/527/24
Провадження № 2/747/9/25
РІШЕННЯ

іменем України

20.02.2025 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Карпенка В.К.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в селищі Талалаївка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до СТОВ «Батьківщина» про стягнення неустойки за несвоєчасне повернення земельної ділянки після припинення договору оренди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 3, 83 га (рілля) з кадастровим номером :02:001:0218 на території колишньої Юрківцівської сільської ради Талалаївського (на даний час Прилуцького) району Чернігівської області. 16 травня 2012 року позивач уклав договір оренди належної йому земельної ділянки із СТОВ «Батьківщина» терміном на 7 років. Термін дії даного договору оренди припинився 11.02.2022 року. Після закінчення терміну дії договору оренди відповідач не повернув позивачу земельну ділянку, посилаючись на те, що ніби-то 12.11.2016 року між ними була укладена додаткова угода №1, згідно з якою термін дії договору оренди продовжено до 31.12.2015 року з правом пролонгації. У зв`язку з цим позивач був змушений звертатись до суду. Рішенням від 07.09.2022 Талалаївський районний суд зобов`язав СТОВ «Батьківщина» повернути ОСОБА_2 належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0218. Відповідач повернув позивачу земельну ділянку на підставі рішення суду тільки в жовтні 2022 року. Термін прострочення в 2022 році становив 10 місяців, в 2023 році 9 місяців. Згідно п 9 Договору оренди від 16 травня 2012 року орендна плата складає 5078, 04 грн за рік, таким чином орендна плата за місяць становить 423, 17 грн. Розрахунок неустойки за несвоєчасне повернення земельної ділянки 19 міс прострочки х 423,17 грн х 2 = 16 080, 46 грн. Тому представник позивача просить суд стягнути з відповідача неустойку за несвоєчасне повернення земельної ділянки після припинення договору оренди земельної ділянки в сумі 16 080, 46 грн та понесені судові витрати.

Відповідач СТОВ «Батьківщина» - позов ОСОБА_2 не визнав. Згідно наданого відзиву підставою звернення до суду є те, що СТОВ «Батьківщина» користується земельною ділянкою без належних правових документів. Проте все це спростовується наявними письмовими документами, а саме підписаною додатковою угодою від 12.11.2016 року до договору оренди від 15.05.2012, яка в розумінні ст 204 ЦК є правомірним правочином. Протягом всього часу дії договору оренди та додаткової угоди ОСОБА_2 отримував орендну плату і його права не порушувались. Крім цього, 07 вересня 2023 року між ОСОБА_2 та СТОВ «Батьківщина» був укладений договір обміну правами на користування земельними ділянками. Так, згідно п 1 вказаного договору ОСОБА_2 добровільно надав згоду та право на обробіток власної земельної ділянки, даний договір набирає чинності з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2026 року. Отже, враховуючи укладений договір обміну земельними ділянками позивач добровільно надав в користування власну земельну ділянку що виключає поняття про безпідставність користування нею зі сторони СТОВ «Батьківщина». Також ОСОБА_2 не заперечує факт отримання орендної плати за весь період дії договорів оренди та додаткових угод. Ці обставини вказують, що позивач добре розумів та знав про отримання ним орендної плати починаючи з дати укладення договорів оренди землі, але свідомо заволодівав коштами товариства у вигляді орендної плати, а в подальшому вирішив незаконно позбавити орендаря його права на оренду земельних ділянок. Необґрунтованим є посилання позивача на те, що він не підписував додаткову угоду, оскільки отримував орендну плату у розмірі, встановленому додатковою угодою, і тим самим погодився з із змістом додаткової угоди і не заперечував проти збільшення розміру орендної плати. Тому представник відповідача просить суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою від 25 вересня 2024 року було відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 23 жовтня 2024 року. Ухвалою підготовчого судового засідання від 23 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 22 листопада 2024 року, які відкладались за клопотаннями учасників справи на 14 січня 2025 року та на 20 лютого 2025 року.

У судовому засіданні по справі представник позивача Фесик І.А. позов підтримав і просив задовольнити, оскільки після винесення рішення Талалаївським районним судом 07 вересня 2022 року відповідач не повернув позивачу належну йому земельну ділянку, позивач отримав її в користування тільки в жовтні 2023 року. Відповідач весь цей час неправомірно користувався належною позивачу земельною ділянкою. Тобто відповідачем не виконано вимоги ст 785 ЦК України щодо обов`язку наймача негайно повернути наймодавцеві річ у разі припинення договору найму. У разі невиконання наймачем, в даному випадку орендарем обов`язку щодо повернення речі, тобто земельної ділянки, орендодавець позивач ОСОБА_2 має право вимагати від наймача оплати неустойки у розмірі подвійної оплати за найм речі за час прострочення згідно ч.2 ст 785 ЦК. Розмір щомісячної орендної плати за договором оренди 423 грн 17 коп, термін прострочення 19 місяців 10 місяців у 2022 році та 9 місяців у 2023 році, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню подвійний розмір орендної плати за 19 місяців, що складає 16 080 грн 46 коп. Крім того, представник позивача просив суд стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

У судовому засіданні представник відповідача Карпенко В.К. позов не визнав, оскільки позивачем не доведено безпідставність користування відповідачем його земельною ділянкою, оскільки рішення суду, яке має преюдиційне значення, не свідчить, що договір оренди між сторонами неукладений, не підтверджено, що договору між сторонами не існувало. Відповідачем виконувались умови договору оренди та додаткової угоди, сплачувалась позивачу орендна плата у підвищеному розмірі, позивач отримував орендну плату, тобто цим самим погоджувався з умовами додаткової угоди. Крім того, рішення Талалаївського районного суду набрало законної сили в січні 2023 року, а позивач ставить вимогу про стягнення з дати винесення рішення з вересня 2022 року, але його порушене, на його думку, право фактично було захищене тільки в січні 2023 року.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, і зазначений висновок суду ґрунтується на доказах досліджених в судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 4, 08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території колишньої Юрківцівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, що підтверджується копією державного акту серії ЯГ № 877283 від 09.10.2007 року. Згідно плану меж земельної ділянки до належної позивачу земельної ділянки загальної площею 4, 08 га входить земельна ділянка площею 3,83 га (рілля) з кадастровим номером 0:02:001:0218, та площею 0,25 га (кормові угіддя) з кадастровим номером :02:001:0550 (а.с. 6-6зв). Згідно договору оренди земельної ділянки від 16 травня 2012 року орендодавець ОСОБА_2 передав орендарю СТОВ «Батьківщина» земельну ділянку з кадастровим номером 0:02:001:0218 площею 3, 83 га (рілля). Договір укладено строком на 7 років. Пунктом 44 договору передбачено, що він набуває чинності після його державної реєстрації. Невід`ємними частинами договору є акт приймання-передачі об`єкта оренди та копія державного акту направо власності на земельну ділянку (а.с. 8-9) Зазначені додатки до договору оренди земельної ділянки знаходяться в матеріалах справи. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 11.02.2015 року відносно земельної ділянки з кадастровим номером 0:02:001:0218 площею 3, 83 га ріллі зареєстроване інше речове право право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди від 16.05.2012 року між ОСОБА_2 та СТОВ «Батьківщина», рішення про державну реєстрацію права від 11.02.2015, строк дії 7 років з правом пролонгації (а.с.7-7зв.) 07.07.2021 та 11.08.2021 року ОСОБА_2 звертався до СТОВ «Батьківщина» із листом-повідомленням про т е, що він заперечує у поновленні дії договору оренди землі, переукладенні договору оренди на новий строк. Тому просить не приступати до використання належної йому земельної ділянки після припинення дії договору оренди землі та негайно повернути йому земельну ділянку після припинення дії договору ( а.с.10.13) Рішенням Талалаївського районного суду від 07 вересня 2022 року позов ОСОБА_2 до СТОВ «Батьківщина» про визнання правочину недійсним, зобов`язання повернути земельну ділянку та скасування державної реєстрації права оренди задоволено частково. Рішенням зобов`язано СТОВ «Батьківщина» повернути ОСОБА_2 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:001:0218, розташовану на території Юрківцівського старостинського округу Талалаївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області. Також даним рішенням скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди СТОВ «Батьківщина» на підставі додаткової угоди № 1 від 12 листопада 2016 року до договору оренди земельної ділянки від 16 травня 2012 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0218. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. (а.с.14-20) Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером 0:02:001:0218 площею 3, 83 га ріллі - 02.11.2023 зареєстроване речове право право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 31.10.2023 між ФГ Логвиненка М.М. та ОСОБА_2 , строк 10 років, дата закінчення - 31.10.2033 (а.с.21) Згідно наданих представником відповідача копій бухгалтерських документів ОСОБА_2 отримував орендну плату протягом 2019-2021 років (а.с. 38-48) Судом в ході розгляду справи було встановлено, що позивачем не заперечується обставинна отримання орендної плати від відповідача у цей період. 07 вересня 2023 року між ОСОБА_2 та СТОВ «Батьківщина» укладено договір про обмін правами на використання земельних ділянок, згідно якого з метою забезпечення економічно вигідного та ефективного користування з забезпеченням сівозміни та збереження родючості землі сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в обробітку, ОСОБА_2 добровільно надав згоду та право на обробіток СТОВ «Батьківщина» земельної ділянки, право власності на яку оформлено за ним, загальною площею 3, 829 га та розташована на території колишньої Юрківцівської сільської ради. В свою чергу СТОВ «Батьківщина» не заперечує та добровільно надає згоду та право на обробіток ОСОБА_2 земельної ділянки, право власності на яку оформлено за ними, площею 3, 829 га, які вказані у додатках до договору, та розташовані на території колишньої Поповичківської сільської ради загальною площею 3, 829 га. Сторонами здійснюється рівноцінний обмін правами на використання земельних ділянок за розміром (площею) земельних ділянок та якістю ґрунтів. Права користування земельними ділянками передаються для здійснення товарного сільськогосподарського виробництва та ведення особистого селянського господарства. Договір набрав чинності 01 січня 2024 року і діє до 31 грудня 2026 року. Термін дії договору автоматично продовжується на період (термін), який необхідний для сторін для збору врожаю (а.с.35-36).

Оцінивши надані учасниками справи докази, подані на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що застосуванню у даному випадку підлягають норми цивільного законодавства з приводу оренди, які регулюються як загальними положеннями Цивільного кодексу України, так і спеціальними положеннями Закону України «Про оренду землі». При розгляді справи судом враховується положення цивільного процесуального законодавства щодо набрання судовим рішенням законної сили.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З огляду на викладене правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Тлумачення вказаних норм права свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначені у ст. 16 ЦК України, в якій зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19 та інших). Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Встановлюючи наявність порушеного права позивача та правомірності стягнення з відповідача неустойки, як захисту можливого порушеного права, суд виходить з наступного.

Як було встановлено в ході судового розгляду між сторонами існували договірні відносини, які припинились в судовому порядку шляхом винесення судового рішення, зокрема, про зобов`язання відповідача повернути позивачу належну йому земельну ділянку. Тобто, відповідач у відповідності до ст 18 ЦПК України, зобов`язаний був виконати рішення суду, яке набрало законної сили, та повернути позивачу належну йому земельну ділянку, тобто виконати своє зобов`язання належним чином. Але, як вбачається з позовної заяви, відповідачем рішення суду було виконане тільки в жовтні 2023 року, тобто прострочив виконання свого зобов`язання щодо повернення позивачу земельної ділянки. Цивільним законодавством України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди - п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення, як це передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі у відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, як це передбачає ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання у відповідності до ч. 1 ст. 550 ЦК. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, що встановлено ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК.

Оскільки відповідач не виконав вчасно свого обов`язку по поверненню позивачу земельної ділянки, тому суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_2 має право на отримання неустойки від відповідача СТОВ «Батьківщина» - за невиконання ним свого зобов`язання, встановленого рішенням суду.

Вирішуючи питання про період, з якого стягується неустойка, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Представник позивача, надаючи розрахунок неустойки за несвоєчасне повернення земельної ділянки, зазначає, що рішенням суду від 07 вересня 2022 року встановлено, що відповідач після закінчення терміну дії договору оренди 21 лютого 2022 року користується земельною ділянкою позивача без належних правових підстав, тому неустойку необхідно стягувати за 10 місяців 2022 року.

Але суд вважає за необхідне зазначити, що статтею 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Законна сила рішення суду це остаточна правова властивість, яку набуває судове рішення, що вже не підлягає будь-якому оскарженню з огляду на те, що всі види оскарження були вичерпані або не були використані, але закінчились всі строки, при яких оскарження є можливим. Тобто набуття рішенням законної сили це та його властивість, яка дозволяє негайно привести його до виконання або ж закріплює ті обставини, що ним були встановлені в порядку його преюдиційності. Рішення Талалаївського районного суду від 07 вересня 2022 року набрало законної сили 24 січня 2023 року, про що є відмітка в ЄДРСР (а.с.73) Суд приходить до висновку, що саме з дати набрання рішенням суду законної сили настали певні правові наслідки та позивач набув право захисту свого порушеного права, і тому строк, з якого рахується неустойка, необхідно рахувати з дня набрання рішенням Талалаївського районного суду від 07 вересня 2022 року законної сили.

Таким чином, термін прострочення в 2022 році відсутні, а за 2023 рік термін прострочення становив 8 місяців. З врахуванням розміру щомісячної орендної плати в 423, 17 грн розрахунок неустойки за несвоєчасне повернення земельної ділянки є наступним: 8 місяців прострочки х 423, 17 грн х 2 = 6770 грн 72 коп. Тому позовні вимоги ОСОБА_2 в частині розміру неустойки за несвоєчасне повернення земельної ділянки підлягають до часткового задоволення.

Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 968, 96 грн згідно квитанції про сплату, яка міститься в матеріалах справи (а.с.1) частино. 1 ст 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Оскільки в ході розгляду справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, що складає близько 42 %, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, пропорційно задоволеній частині позову, що складає 460, 96 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 15, 16, 22, 549-551, 611, 612 ЦК України, ст. 2, 4, 10, 12, 13, 27-30, 76, 78, 81, 82, 89, 95, 109, 247, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до СТОВ «Батьківщина» про стягнення неустойки за несвоєчасне повернення земельної ділянки після припинення договору оренди задовольнити частково.

Стягнути із СТОВ «Батьківщина» на користь ОСОБА_2 неустойку за несвоєчасне повернення земельної ділянки після припинення договору оренди в сумі 6770 (шість тисяч сімсот сімдесят) грн 72 коп. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути із СТОВ «Батьківщина» на користь ОСОБА_2 406 (чотириста шість) грн 96 коп в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець с Плугатар Прилуцького району Чернігівської області (РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «БАТЬКІВЩИНА», вул Незалежності, 51 с Калюжинці Прилуцького району Чернігівської області ().

Повний текст рішення суду виготовлений 06 березня 2025 року.

Суддя Л.В.Тіщенко