Справа № 743/553/24
Провадження № 2/743/6/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді: Кравчук М. В.
за участю секретаря: Воєдило О. В.

позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Ріпки справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

17.04.2024 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивовано тим, що з 2010 року позивач та ОСОБА_2 мали стосунки та проживали однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу. Від цих стосунків у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитину зареєстрували в порядку передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 125 Сімейного кодексу України. Відносини між позивачем та відповідачем не склалися. З липня 2020 року ведення спільного господарства та проживання однією сім`єю припинено. Після припинення стосунків дитина залишилася проживати разом з позивачем. Періодично ОСОБА_2 надавав матеріальну допомогу на утримання сина, однак суми, які він перераховував, не були фіксованими, і сплачувалися ним у тому розмірі, в якому він сам вважав за доцільне. 25.11.2020 р. Новозаводським районним судом м. Чернігова (справа № 751/7589/20) було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум у для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 09.11.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Станом на 30.01.2024 р. заборгованість зі сплати аліментів становила 89960, 36 грн. Станом на дату подання позову сума заборгованості зросла. Крім того, відповідач не займається вихованням та розвитком сина, не цікавиться його навчанням, не піклується про здоров`я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Місце проживання/перебування ОСОБА_2 позивачу не відомо. Останній раз позивач та їх малолітній син бачили його 31.08.2020 р. З того часу відповідач не цікавиться взагалі дитиною, не сплачує аліментів та не виходить на зв`язок.
Відтак, на думку позивача, переховування від дитини, уникання контакту та спілкування з сином, ухилення від утримання дитини, в тому числі від сплати аліментів, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, чим порушуються права дитини.
Справу передано головуючому судді 19.04.2024 р.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.04.2024 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 22.05.2024 р. Витребувано від управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради письмовий висновок щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав. Витребувано від органу опіки та піклування Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області письмовий висновок щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав.
06.05.2024 р. від органу опіки та піклування Ріпкинської селищної ради надійшло повідомлення, зареєстроване за вх. № 1651/24, з якого вбачається, що надання органом опіки та піклування Ріпкинської селищної ради висновку щодо роз`яснення спору про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 є неможливим, оскільки за інформацією старости Задеріївського старостинського округу № 2 Ріпкинської селищної ради ОСОБА_2 за адресою реєстрації не проживає.
15.05.2024 р. від управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, зареєстроване за вх. № ЕП-363/24-Вх, в якому повідомили, що питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , планується до розгляду на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 03.06.2024 р. Після затвердження рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради відповідного висновку, він буде направлений на адресу суду.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22.05.2024 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено до 11.06.2024 р. для отримання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав та належного повідомлення відповідача всіма відомими засобами, а також через оголошення на вебсайті Судова влада України.
06.06.2024 р. від управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, зареєстроване за вх. № ЕП-448/24-Вх, з повідомленням про те, що питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 планується до розгляду на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 18.06.2024 р. у зв`язку зі збором додаткових уточнюючих матеріалів стосовно справи.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11.06.2024 р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.07.2024 р.
02.07.2024 р. від управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, зареєстроване за вх. № 2601/24, та надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10.07.2024 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання відповідача, розгляд справи відкладено до 05.08.2024 р. з метою забезпечення принципу доступу до правосуддя та для надання можливості відповідачу зареєструватися в електронному суді.
05.08.2024 р. справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді в іншому провадженні.
26.08.2024 р. справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді в іншому провадженні.
16.09.2024 р. від Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівській області Східного міжрегіонального управління надійшли копії постанов, боржником за якими є ОСОБА_2 , про: встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, зареєстровані за вх. № 3718/24.
16.09.2024 р. від Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівській області Східного міжрегіонального управління надійшло повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 21.08.2024 р., зареєстроване за вх. № 3719/24.
16.09.2024 р. від Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівській області Східного міжрегіонального управління надійшла постанова про накладення штрафу від 21.08.2024 р., зареєстрована за вх. № 3720/24.
16.09.2024 р. від Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівській області Східного міжрегіонального управління надійшла постанова постанова про арещт коштів боржника від 21.08.2024 р., зареєстрована за вх №. 3721/24.
16.09.2024 р. від Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівській області Східного міжрегіонального управління надійшов розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, зареєстрований за вх. № 3722/24.
16.09.2024 р. у судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що з відповідачем вже 4 роки не проживають разом, в офіційному шлюбі не перебували. Коли вони були разом, матеріально дитину забезпечувала вона, так як відповідач постійно змінював роботу. Відповідача немає в житті дитини ні фізично, ні морально, ні матеріально. Дитиною відповідач не цікавиться, аліменти не сплачує. Раніше він обіцяв, що буде допомагати, але нічого не змінилося, та він продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків. Також позивач зазначила, що аліменти відповідач сплачував тільки у 2020 році коли стояв на біржі. Досить рідко відповідач з`являється у житті дитини ненадовго побачитись, але потім знову надовго зникає. Дитина від цього отримує помітний стрес. Через це позивач намагається не влаштовувати побачень відповідача з сином.
У судовому засіданні 16.09.2024 р. відповідач проти задоволення позову заперечив у повному обсязі, зазначивши, що він раніше не сплачував аліменти, так як був безробітній. 21.08.2024 р. він підписав контракт з Державною прикордонною службою України та найближчим часов вже будуть перераховуватися кошти на аліменти, так як 22.08.2024 р. він подав документи в юстицію. З дитиною він не бачиться тому, що позивач стверджувала, що його періодичні появи й зникнення лише засмучують дитину. Йому доводилося вичікувати, коли вони гуляють, щоб побачитися з дитиною. Просто домовитися про зустріч не вдавалося, оскільки позивач постійно знаходила причину для відмови.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16.10.2024 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, клопотання відповідача задоволено, розгляд справи відкладено до 06.11.2024 р.
23.10.2024 р. від відповідача надійшла заява, зареєстрована за вх. № 4288/24, про долучення до матеріалів справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.
06.11.2024 р. справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
05.12.2024 р. справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
10.01.2025 р. справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
18.02.2024 р. справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
05.03.2025 р. відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином.
05.03.2025 р. позивач у судовому засіданні повідомила, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.12.2024 р. за позовом відповідача зменшено розмір аліментів на ОСОБА_4 та його першу дитину від іншої жінки з 1/4 до 1/5 частини від заробітку (доходу). Також позивач повідомила, що станом на сьогодні вона отримує відрахування з грошового забезпечення відповідача на дитину приблизно у розмірі дванадцяти тисяч гривень щомісячно. Заборгованість за минулі періоди зі сплати аліментів поступово також зменшується. За весь період судового розгляду відповідач лише один раз зателефонував позивачу (приблизно місяць назад) та виявив бажання на побачення з дитиною, проте позивач йому відмовила з мотивів перебування дитини у школі та збереження стабільності психоемоційного стану дитини. Сину позивач пояснює, що батько не живе у їхньому місті, а тому не може до нього приїхати.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасника, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем, що ними не заперечувалось у судовому засіданні.
На виконання судового наказу Новозаводського районного суду м. Чернігова (справа № 751/7589/20) у відповідача, починаючи з 09.11.2020 р., утворилась заборгованість зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму у для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, станом на жовтень 2024 року у розмірі 98407, 92 грн (а. с. 16, 125, 126).
З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 18.12.2024 р., вбачається що заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 90978, 71 грн.
Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19.12.2024 р. (справа № 751/10319/24) позов ОСОБА_2 до, в тому числі, ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задоволено. Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 до 1/5 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Як вбачається з висновку щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (додаток до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 27.06.2024 р. № 405), дитина зареєстрована разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем проживання для ОСОБА_4 створені належні умови для життя та всебічного розвитку. Під час бесіди дитина повідомила, що її вихованням займається мати та баба, які купують йому все необхідне, а батька він тривалий час не бачив. Згідно з довідкою, наданою Чернігівським дошкільним навчальним закладом № 51 «Барвінок» Чернігівської міської ради, ОСОБА_5 відвідує спеціальну групу № 3 з 14 листопада 2022 року. Всі питання стосовно навчально-виховного процесу вирішує мати: спілкується з педагогами, приводить дитину до закладу та забирає, відвідує свята. Батько ніякого контакту не підтримує, жодного разу не відвідав дошкільний навчальний заклад. ОСОБА_4 про батька не згадує. Згідно з інформацією Задеріївського старостинського округу № 6 Ріпкинської селищної ради, ОСОБА_2 зареєстрований в селі Задеріївка, але не проживає з 2012 року. Відповідно до повідомлення служби у справах дітей Ріпкинської селищної ради інформації щодо неналежного виконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина не надходило. Згідно з заявою до управління від 30.05.2024 р. ОСОБА_6 повідомив, що прибути на засідання не має змоги та заперечував проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до ОСОБА_4 , пояснюючи це тим, що прагнув спілкуватися з сином, але мати дитини чинила у цьому перешкоди. Доказів наведеного вище не надав. Також зазначив, що через складнощі, вимушений був поїхати на заробітки, але має плани брати участь у вихованні сина та відновити сплату аліментів. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_1 наполягала на необхідності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 через його систематичні ухилення від виконання батьківських обов`язків. Батько дитини на засідання комісії не прибув, хоча і був сповіщений.
На підставі викладеного вище та враховуючи пропозиції комісії з питань захисту прав дитини, керуючись статтею 164 Сімейного кодексу України, виконавчий комітет Чернігівської міської ради, як орган опіки та піклування, прийняв рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 63).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке.
Згідно ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Вказані положення Основного Закону знайшли своє відображення у ч. ч. 1, 2, 3 ст. 5 СК України, відповідно до яких держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.
У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Відповідно до ст. 11 Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402-III сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Згідно частин 1-5 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
У відповідності до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 243/13192/19-ц зазначив, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Верховний Суд у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 зазначив, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Так, за твердженням позивача, що не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні, а відтак визнається судом в якості встановленої обставини, відповідач з`являється у житті дитини хаотично зі значними проміжками у часі, життям дитини майже не цікавиться.
При цьому, позивач визнала, що станом на 05.03.2025 р. відповідач служить у ДПС України та позивач почала отримувати аліменти на постійній основі, попередня заборгованість зі сплати аліментів також почала зменшуватись.
Відтак суд приходить до висновку про те, що відповідач змінив ставлення до утримання сина в бік покращення, натомість його самоусунення від виховання дитини залишилося незмінним. Водночас, відповідач, як і раніше, демонструє періодичні прояви бажання спілкуватися з сином.
Вищезазначене у своїй сукупності дає підстави для суду вважати можливим забезпечення прав та інтересів дитини без застосування такого радикального заходу як позбавлення батьківських прав, у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.
Разом з тим, оскільки судом встановлено, що відповідачем не у повній мірі виконуються батьківські обов`язки щодо виховання дитини, суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до такого виховання.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради про позбавлення батьківських прав відмовити повністю.
Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поклавши на управління (службу) у справах дітей Чернігівської міської ради контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя М. В. Кравчук

(Повний текст рішення складено 05.03.2025 р.)