РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Грушковської Л.Ю.,

за участі секретаря Шпак А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди та матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бахур О.В. звернувся до суду із даною позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 2000000 грн. в якості відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 50000 грн. матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.08.2021 приблизно о 16:40 год. ОСОБА_2 перебуваючи по вул. Київська у м. Жмеринка Вінницької області, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує безпеці громадян, з метою викликати занепокоєння, паніку та розгубленість серед працівників та відвідувачів торговельно-розважального закладу «Ермітаж», що розташований за адресою: Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Центральна, 6 та будівлю якого згідно договору орендує ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець, використовуючи належний йому мобільний телефон марки «BQ STEP XL DUOS» IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», абонентський номер НОМЕР_2 , умисно здійснив екстрений виклик на спеціальну телефонну лінію «102» ГУНП України у Вінницькій області та повідомив завідомо неправдиві відомості про підготовку вибуху у вищевказаному закладі. На час здійснення ОСОБА_2 даного завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху у вищевказаному закладі відбувалось святкування весілля ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на якому, також перебували гості в кількості 140 осіб, що призвело до тимчасового припинення святкування, евакуації запрошених гостей та персоналу, створення дискомфорту відпочиваючим та членам сім`ї ОСОБА_3 , зокрема ОСОБА_5 та завдання їм моральної шкоди. Вироком Вінницького апеляційного суду від 20.06.2024 ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 259 КК України призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. Внаслідок скоєного антисоціального вчинку відповідачем, що спричинив порушення громадської безпеки та порядку, порушення громадської безпеки та порядку, порушення звичного режиму функціонування торговельно-розважального закладу «Ермітаж», евакуації його представників та відвідувачів, а також присутніх гостей, родини та близьких осіб на святкуванні весілля старшого сина позивачки ОСОБА_3 , що супроводжувалось виникненням у останніх почуття страху, загрози їхньому життю та здоров`ю і можливому пошкодженню майна в цілому позивачці завдало моральної (немайнової) шкоди. Під час здійснення своєї діяльності позивачка завжди працює на надання належних, безпечних та комфортних послуг усім відвідувачам, а також належних умов трудової діяльності усіх працівників та здійснення іншими суб`єктами підприємницької діяльності у торговельно-розважальному закладі «Ермітаж». Разом з тим, 28.08.2021 був для позивачки, її родини та близьких осіб особливо важливою датою, адже її старший син ОСОБА_3 одружився. Підготовка до святкування цієї події тривала місяцями, зокрема своїми власними силами позивачка брала участь у цьому, за допомогою різних залучених спеціалістів відбувалось оформлення свята, а молодята перебували у позитивному настрої, як гості цього закладу. Однак раптове переривання свята, саме через вчинення суспільно-небезпечних дій відповідача стало справжнім потрясінням, що позначилось на психічному стані здоров`я позивачки. Разом з тим, внаслідок цього остання відчула погіршення свого стану здоров`я, оскільки змінився її звичайний спосіб життя. При цьому, родина позивачки також зазнала негативного емоційного впливу, на що їй було декілька разів неприємніше усвідомлювати, що зокрема у її сина ОСОБА_3 та його дружини їхній весільний перший день подружнього життя розпочався із такої події. Також позивачці було неприємно пояснювати та виправдовуватись перед відвідувачами торговельно-розважального закладу «Ермітаж» за те, що сталось не з її вини того дня, однак усі дуже сильно відчули негативні емоції, проте розуміли, що це дії іншої особи, а саме як було встановлено згодом під час досудового розслідування та вироком суду ОСОБА_2 . Через неправомірні дії відповідача позивачка зазнала душевного болю та страждань, як наслідок вплинуло на фізичний та психічний стан її здоров`я. Триваючий час позивачка не мала змоги опанувати свій емоційний стан, який негативно і наразі впливає на її повсякденні справи. Щоразу була вимушена заспокоювати себе та старатись не згадувати ту подію, адже такі дії відповідача вплинули на престиж та ділову репутацію позивачки. Отже скоєний злочин відповідачем завдав позивачці морально (немайнової) шкоди, яку вона оцінює в 2000000 грн. Разом з тим, позивачка для належного захисту своїх прав та інтересів у кримінальному провадженні була вимушена звернутись за професійною правничою допомогою до адвоката. Позивачкою було понесено витрати на залучення адвоката, тому вважає це матеріальними збитками, внаслідок вчинення останнім кримінального правопорушення.

Ухвалою від 10.10.2024 відкрито провадження у даній справі. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 13.01.2025 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бахур О.В. в поданій заяві просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 не з`явився в судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення інформації (оголошення) про виклик у справі на офіційній сторінці веб-порталу судової влади України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі, судом встановлено таке.

Відповідно до копії вироку Вінницького апеляційного суду від 20.06.2024 ОСОБА_2 призначено покарання за ч. 1 ст. 259 КК України у вигляді двох років позбавлення волі (а.с. 17-20).

Відповідно до копії постанови Верховного Суду від 09.12.2024 вирок Вінницького апеляційного суду залишено без змін (а.с. 78-83).

Дослідивши надані матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992зі змінами, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації установлена законом ( STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року ).

Разом з тим, доказами, що підтверджують розмір моральної шкоди можуть слугувати дані, що підтверджують дійсність моральних страждань, їх тяжкість та зміну звичного способу життя потерпілого.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, рівень моральних страждань визначається не видом правопорушення і не складністю цього правопорушення, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди.

Будь-яких доказів погіршення стану здоров`я та зміни звичайного способу життя, погіршення престижу та ділової репутації, позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Бахур О.В. суду не надали. Представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого ним розміру 2000000 грн. моральної шкоди, і що такий заявлений розмір моральної шкоди відповідає ступеню та характеру страждань позивачки ОСОБА_1 .

Суд погоджується із доводами позовної заяви, що позивач у зв`язку з протиправними діями відповідача щодо нього зазнала негативних фізичних, душевних та психологічних емоцій, що спричинило їй моральну шкоду.

Визначаючи розмір грошового відшкодування, суд враховує глибину душевних страждань потерпілого та вважає за доцільне визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 грн., що відповідатиме вимогам розумності і справедливості, яку слід стягнути із відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення матеріальної шкоди суд зазначає таке.

На підтвердження матеріальних збитків представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Бахуром О.В. надано договори про надання правничої (правової) допомоги у кримінальному провадженні №0000286 від 17.01.2024, від 30.04.2024, від 02.09.2024, перелік наданих послуг та акти приймання-передачі, згідно яких загальна сума витрат на правничу допомогу складає 50 000 грн. (а.с. 21-23, 24, 25, 26-28, 29, 30, 31-33, 34, 35).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правову допомогу.

Отже, плата за юридичні послуги належить до судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

За змістом зазначених норм за своєю правовою природою витрати на правову допомогу, що ґрунтуються на договірних відносинах, можуть бути відшкодовані виключно у спосіб, передбачений процесуальним законодавством.

Витрати, зокрема, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката є такими, що понесені особою у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи у суді. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом; їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень цивільного законодавства України й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні.

Аналогічну правову позицію закріплено у постановах Верховного Суду України від 20.05.2009 у справі № 6-3261св08, від 27.01.2010 у справі № 6-11633св09, від 03.02.2010 у справі № 6-15773св09.

У пункті 6.19 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18 зазначено, що за висновками Великої Палати Верховного Суду процесуальні витрати, понесені у судовому провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову; такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими процесуальним законодавством (пункт 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 462/6473/16-ц за провадженням № 14-400 цс 18, пункт 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 688/2479/16-ц за провадженням № 14-447цс19, пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 489/5045/18 за провадженням № 14-191 цс 19).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв?язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частини перша та друга статті 22 ЦК України).

Процесуальні витрати, понесені, зокрема, у кримінальному провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову до обвинуваченого. Такі витрати, розподіляються виключно за правилами, встановленими главою 8 КПК України.

Отже, витрати, пов`язані із наданням правової допомоги (оплата послуг адвоката) не є тотожними реальним збиткам (грошовій вартості втраченого майна та додаткових витрат на його відновлення) та не набувають відповідних ознак унаслідок нереалізації права на їх відшкодування у передбаченому законом порядку.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить із того, що позов задоволено частково, то розмір судового збору, який підлягає стягненню на користь позивача становить 367,90 грн., однак відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання даного позову до суду судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 263- 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 моральну шкоду в розмірі 50 000 ( п`ятдесят тисяч ) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

В решт позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя