Справа № 125/2452/16-ц
Провадження № 22-ц/801/468/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 рокуСправа № 125/2452/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Матківської М. В., Стадника І. М.,

з участю секретаря судового засідання: Кахно О. А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу подану особою, яка не брала участі в справі ОСОБА_1 на рішення Барського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2017 року, ухвалене під головуванням судді Хитрука В. М. в залі суду в м. Бар Вінницької області, дата складення повного тексту рішення невідома,

в цивільній справі № 125/2452/16-ц за заявою Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області про визнання спадщини відумерлою,

встановив:

Короткий зміст вимог

В грудні 2016 року сільський голова Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 000500, була власником земельної ділянки площею 3,78 га, в умовних кадастрових одиницях без визначення меж в натурі (на місцевості), яка розташована на території Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області по КСП «Поділля».

Після смерті ОСОБА_2 спадщину ніхто не прийняв, у зв`язку із чим сільський голова, посилаючись на ст. 1277 ЦК України просить визнати відумерлою спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2017 року заяву задоволено.

Визнано відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме право на земельну частку (пай) площею 3,78 га в умовних кадастрових одиницях без визначення меж в натурі (на місцевості), яка розташована на території Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області по КСП «Поділля» (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 000500).

Суд першої інстанції задовольняючи заяву, керуючись нормами ЦК України, а саме статтею 1277 цього Кодексу, виходив з того, що спадкоємців після смерті ОСОБА_2 за заповітом та за законом немає, спадщина не прийнята, з часу відкриття спадщини сплив однорічний строк, а тому спадкове майно, що входить до складу спадщини, яка складається із земельної частки (паю) площею 3,78 га слід визнати відумерлою спадщиною.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У січні 2025 року особа, яка не брала участі в справі ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені заяви в повному обсязі.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 08 січня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Войтко Ю. Б., судді: Матківська М.В., Стадник І. М.

13 січня 2025 року ухвалою Вінницького апеляційного суду поновлено особі, яка не брала участі в справі, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення, відкрито апеляційне провадження у справі, надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали цивільної справи з місцевого суду.

30 січня 2025 року ухвалою Вінницького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду на 25 лютого 2025 року о 11:20 год. з повідомленням сторін.

20 лютого 2025 року ухвалою Вінницького апеляційного суду залучено до участі у справі Копайгородську селищну раду Жмеринського району Вінницької області (вул. Центральна, 28, селище Копайгород, Жмеринський район, Вінницька область, 23053, ), як правонаступника заявника - Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що скаржник про існування вищевказаного рішення суду першої інстанції дізнався лише 31.12.2024, отримавши відповідь ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.2-11052/2-24 від 31.12.2024 на адвокатський запит №190/1 від 20.12.2024; та отримавши 03.01.2025 рішення №58 (55 сесія 8 скликання) Копайгородської селищної ради від 12.12.2024, яким селищна рада відмовила ОСОБА_1 у прийнятті рішення щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Вищезазначені документи було отримано внаслідок того, що спадщину апелянт оформив 31.10.2024, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину за законом, згідно з яким спадкоємцем майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є онук ОСОБА_1 .

Скаржник вказує, що оскаржуване рішення ухвалене судом всупереч норм матеріального права, так як застосовані норми, що не підлягали застосуванню, зокрема норми ЦК України, що набули чинності з 01.01.2004. Спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто під час чинності ЦК УРСР, а тому до спірних правовідносин повинні застосовуватись положення актів цивільного законодавства, які чинні на момент їх виникнення, а саме ЦК УРСР 1963 року.

Наголошує, що фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , як онук який у розумінні п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР фактично вступив в управління спадковим майном шляхом розпорядження майном померлої. До розгляду даної справи особу ОСОБА_1 залучено не було, отже спірне рішення порушуєйого спадкові права.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

Копайгородська селищна рада Жмеринського району Вінницької області не скористалася своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направила, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позиція учасників справи у судовому засіданні

Представник особи, яка не брала участі в справі, ОСОБА_1 адвокат Федоренко П. П. апеляційну скаргу підтримала.

Представник Копайгородської селищної ради Жмеринського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутність.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки, учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, що не з`явились, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,78 га в умовних кадастрових одиницях без визначення меж в натурі (на місцевості), яка розташована на території Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області по КСП «Поділля», що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ВН № 000500, виданого на підставі Барської РДА від 13.03.1996 №61-р.

З копії довідки слідує, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , фактично вступив в управління та володіння спадковим майном шляхом розпорядження майном померлої.

26.09.2024 рішенням Калинівського районного суду Вінницької області встановлено факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Верхівка Барського району Вінницької області, була рідною бабою ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2024 зареєстрованого в реєстрі за № 3450, спадкова справа №102/2024, спадкоємцем майна ОСОБА_2 є онук ОСОБА_1 . Спадкове майно складається з права на земельну ділянку площею 3,78 га в умовних кадастрових одиницях без визначення меж в натурі (на місцевості), яка розташована на території Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області по КСП «Поділля».

12.12.2024 рішенням №58 (55 сесія 8 скликання) Копайгородської селищної ради селищна рада відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті рішення щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо успадкованої земельної частки (паю).

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна підлягає до задоволення частково, з огляду на таке.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 5 ЦК України визначено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Відповідно до пунктів 1, 4 і 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, цей Кодекс набирає чинності з 01 січня 2004 року та застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

Звертаючись до суду із заявою в інтересах Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області, сільський голова посилався на те, що спадкоємців за законом та заповітом у померлої немає, спадщина не прийнята, з часу відкриття спадщини сплив однорічний строк, а тому заявник, виходячи із положень статті 1277 ЦК України, звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про визнання спадщини відумерлою.

Проте, апеляційний суд звертає увагу, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 - більше ніж за один рік до набрання чинності Цивільним кодексом України, 2003 року, а отже, норми статті 1277 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

На час відкриття спадщини ОСОБА_2 діяв Цивільний кодекс УРСР 1963 року, яким не передбачено визнання спадщини відумерлою.

Пунктом 5 частини першої статті 555 ЦК УРСР 1963 року було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщини. Строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави, положеннями Розділу VII. Спадкове право ЦК УРСР не обмежувався.

Згідно статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР).

Діями, що свідчать про прийняття спадщини, статтею 549 ЦК УРСР визнавалось фактичний вступ спадкоємцем в управління або володіння спадковим майном або подання державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Такі дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, яким згідно статті 525 ЦК УРСР визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,78 га, яка розташована на території Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області по КСП «Поділля».

Коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 місцевим судом не з`ясовано, проте заявник ОСОБА_1 , є онуком спадкодавиці та останній вважає себе спадкоємцем за законом.

Вказані обставини свідчать про те, що на час відкриття спірної спадщини у ОСОБА_2 був спадкоємець, який прийняв спадщину після померлої в порядку, встановленому пунктом 1 частини першої статті 549 ЦК УРСР, та така спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини, що виключає перехід спадщини до держави.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд не врахував, що при вирішенні спору про спадкування, спадщина по якому відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судом норм ЦК України 2003 року. При цьому застосовується чинне на час відкриття спадщини законодавство, зокрема, ЦК України 1963 року, яким не передбачено визнання спадщини відумерлою та встановлено можливість прийняття спадщини спадкоємцем шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, що залишилось поза увагою районного суду.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується у порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч.6ст.294 ЦПК України).

При визнанні спадщини відумерлою з точки зору процедур розгляду таких справ та способу захисту інтересу територіальної громади на спадкове майно, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15 (провадження № 14-190цс20) вказала, що інтерес територіальної громади в отриманні спадкового майна у власність громади в разі відсутності спадкоємців є наслідком неотримання спадщини будь-ким зі спадкоємців або наслідком їх відсутності взагалі. За таких обставин слід дійти висновку, що такі правовідносини є подібними до спадкових, хоч до них у цілому не відносяться. На користь цього висновку свідчить також розміщення норм права про можливість визнання спадщини відумерлою саме у книзі шостій ЦК України «Спадкове право».

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження є те, що під час вирішення цього питання не встановлено існування спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Звернувшись із апеляційною скаргою на оскаржуване рішення суду, ОСОБА_1 вказав на наявність між ним та Верхівською сільською радою Барського району Вінницької області (правонаступник Копайгородська селищна рада Жмеринського району Вінницької області) спору про право на майно померлої ОСОБА_2 .

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 на обґрунтування доводів апеляційної скарги надав суду апеляційної інстанції докази, що рішення у цій справі стосується його прав та інтересів, як спадкоємця ОСОБА_2 , які оцінені апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Зважаючи на наведене, враховуючи мету подання заяви про визнання спадщини відумерлою, а також наявність іншої особи, яка виявила бажання прийняти спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_2 , та заперечує наявність підстав для визнання спадщини відумерлою, колегія суддів вважає, що у справі наявний спір про право цивільне, а тому є підстави для залишення без розгляду заяви Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області, правонаступником якої є Копайгородська селищна рада Жмеринського району Вінницької області, поданої заявником в порядку окремого провадження.

Таким чином, вирішення питання про визнання спадщини відумерлою не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви вбачається спір про право, що підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним рішення суду першої інстанції скасувати, а заяву представника сільської ради залишити без розгляду.

Залишення без розгляду заяви, поданої в порядку окремого провадження, не перешкоджає зверненню до суду із відповідним позовом для вирішення спору.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 377, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі в справі ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2017 року скасувати.

Заяву Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області, про визнання спадщини відумерлою - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 26 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач Ю. Б. Войтко

Судді: М. В. Матківська

І. М. Стадник