ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/1895/23 Головуючий суддя І інстанції Колесник С. А.
Провадження № 22-ц/818/102/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Яцини В.Б.,

суддів Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Холод М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 травня 2024 року по справі №953/1895/23, за заявами представника відповідачів «Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю», Акціонерного товариства «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник», Товариства з обмеженою відповідальністю "Азово-Чорноморська адміністративна компанія" - адвоката Орлова Олександра Олександровича про ухвалення додаткового рішення, по цивільній справі № 953/1895/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник», Товариства з обмеженою відповідальністю «Азово-Чорноморська адміністративна компанія», Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю, Приватного акціонерного товариства «Трест Житлобуд-1» про стягнення надмірно сплачених грошових коштів,-

в с т а н о в и в :

07.07.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява представника відповідача «Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю» - адвоката Орлова О.О. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі № 953/1895/23, стягнувши з ОСОБА_1 на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції в сумі 40 000,00 грн.

При цьому представник відповідача вказав, що Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі ТОВ подавала до суду відзив на позовну заяву, в якому повідомляла, що Відповідач очікує понести судові витрати пов`язані з розглядом справи у вигляді витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 40 000,00, які просить покласти на позивача. На підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України, Відповідачем було заявлено, що докази понесених витрат Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства обмеженою відповідальністю, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення Київським районним судом м. Харкова судового рішення про вирішення спору по суті, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2023 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено у повному обсязі.

Так, між Відповідачем - Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі товариства з обмеженою відповідальністю та адвокатом Орловим О. О. укладено договір про надання правничої допомоги №14/А/Ц-23 від 20.04.2023, згідно з яким Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надати Клієнту за винагороду необхідну правничу допомогу щодо представництва та захисту прав та інтересів Клієнта у судах першої (Київський районний суд міста Харкова), другої та третьої інстанцій у справі № 953/1895/23.

Згідно з пунктом 1 Додатку №1 від 20 квітня 2023 року до договору про надання правничої допомоги №14/А/Ц-23 від 20.04.2023, сторони за Договором про надання правничої допомоги №14/А/Ц-23 від 20 квітня 2023 року домовились, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги щодо представництва та захисту прав та інтересів клієнта у справі №953/1895/23 - у суді першої інстанції (Київський районний суд міста Харкова) становить 40 000 гривень у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь Клієнта.

Представник вказує, що сума гонорару адвоката є фіксованою і не залежить від витрат часу, обсягу підготовлених адвокатом документів чи ухвалення судом рішення на користь клієнта, а тому ці обставини не впливають на вартість послуг з надання правничої допомоги та, відповідно, розмір судових витрат. Таке визначення фіксованого розміру гонорару відповідає приписам статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», яка передбачає можливість встановлення фіксованої суми гонорару, що обчислюється з урахуванням складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта та інших істотних обставин.

Пунктом 4 Додатку №1 від 20 квітня 2023 року до договору про надання правничої допомоги №14/А/Ц-23 від 20.04.2023, Клієнт зобов`язаний сплатити адвокату гонорар 40 000 гривень за ведення справи в суді першої інстанції протягом 30 днів з дня підписання договору №14/А/Ц-23 від 20 квітня 2023 року. Оплата Азово-Чорноморською інвестиційної компанією у формі ТОВ гонорару адвоката за договором про надання правничої допомоги №14/А/Ц-23 від 20.04.2023 у сумі 40 000,00 грн. підтверджується видатковим касовим ордером від 03.07.2023.

Крім того, 07.07.2023 до Київського районного суду м.Харкова надійшла заява представника відповідача АТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник» - адвоката Орлова Олександра Олександровича - адвоката Орлова О.О. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі №953/1895/23, стягнувши з ОСОБА_1 на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції в сумі 40 000,00 грн.

При цьому представник відповідача вказав, що АТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник», від імені, в інтересах та за рахунок активів якого діє ТОВ «Азово-Чорноморська адміністративна компанія» подавало до суду відзив на позовну заяву, в якому повідомляло, що Відповідач очікує понести судові витрати пов`язані з розглядом справи у вигляді витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 40 000,00, які просить покласти на позивача. На підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України, Відповідачем було заявлено, що докази понесених АТ «ЗНВКІФ «БУДІВЕЛЬНИК» витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, будуть подані протягом п?яти днів після ухвалення Київським районним судом м. Харкова судового рішення про вирішення спору по суті, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2023 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено у повному обсязі.

Так, між Відповідачем - АТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник», від імені, в інтересах та за рахунок активів якого діє ТОВ «Азово-Чорноморська адміністративна компанія» в особі Генерального директора Бортняка Вадима Вікторовича, що діє на підставі Статуту та адвокатом Орловим О. О. укладено договір про надання правничої допомоги №12/Б/Ц-23 від 19.04.2023, згідно з яким Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надати Клієнту за винагороду необхідну правничу допомогу щодо представництва та захисту прав та інтересів Клієнта у судах першої (Київський районний суд міста Харкова), другої та третьої інстанцій у справі № 953/1895/23.

Згідно з пунктом 1 Додатку №1 від 19 квітня 2023 року до договору про надання правничої допомоги №12/Б/Ц-23 від 19.04.2023, сторони за Договором про надання правничої допомоги №12/Б/Ц-23 від 19 квітня 2023 року домовились, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги щодо представництва та захисту прав та інтересів клієнта у справі №953/1895/23 - у суді першої інстанції (Київський районний суд міста Харкова) становить 40 000 гривень у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь Клієнта.

Представник вказує, що сума гонорару адвоката є фіксованою і не залежить від витрат часу, обсягу підготовлених адвокатом документів чи ухвалення судом рішення на користь клієнта, а тому ці обставини не впливають на вартість послуг з надання правничої допомоги та, відповідно, розмір судових витрат. Таке визначення фіксованого розміру гонорару відповідає приписам статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», яка передбачає можливість встановлення фіксованої суми гонорару, що обчислюється з урахуванням складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта та інших істотних обставин.

Пунктом 4 Додатку №1 від 19 квітня 2023 року до договору про надання правничої допомоги №12/Б/Ц-23 від 19.04.2023, Клієнт зобов?язаний сплатити адвокату гонорар 40 000 гривень за ведення справи в суді першої інстанції протягом 30 днів з дня підписання договору №12/Б/Ц-23 від 19 квітня 2023 року. Оплата АТ «ЗНВКІФ «БУДІВЕЛЬНИК» гонорару адвоката за договором про надання правничої допомоги №12/Б/Ц-23 від 19.04.2023 у сумі 40 000,00 грн. підтверджується видатковим касовим ордером від 03.07.2023.

Крім того, 07.07.2023 до Київського районного суду м.Харкова надійшла заява представника відповідача ТОВ "Азово-Чорноморська адміністративна компанія" - адвоката Орлова О.О. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі №953/1895/23, стягнувши з ОСОБА_1 на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції в сумі 40 000,00 грн.

При цьому представник відповідача вказав, що ТОВ "Азово-Чорноморська адміністративна компанія" подавало до суду відзив на позовну заяву, в якому повідомляло, що Відповідач очікує понести судові витрати пов?язані з розглядом справи у вигляді витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 40 000,00, які просить покласти на позивача. На підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України, Відповідачем було заявлено, що докази понесених витрат ТОВ "Азово-Чорноморська адміністративна компанія", пов?язаних з правничою допомогою адвоката, будуть подані протягом п?яти днів після ухвалення Київським районним судом м. Харкова судового рішення про вирішення спору по суті, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2023 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено у повному обсязі.

Так, між Відповідачем - ТОВ "Азово-Чорноморська адміністративна компанія" в особі Генерального директора Бортняка Вадима Вікторовича, що діє на підставі Статуту та адвокатом Орловим О. О. укладено договір про надання правничої допомоги №13/А/Ц-23 від 19.04.2023, згідно з яким Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов?язання надати Клієнту за винагороду необхідну правничу допомогу щодо представництва та захисту прав та інтересів Клієнта у судах першої (Київський районний суд міста Харкова), другої та третьої інстанцій у справі № 953/1895/23.

Згідно з пунктом 1 Додатку №1 від 19 квітня 2023 року до договору про надання правничої допомоги №13/А/Ц-23 від 19.04.2023, сторони за Договором про надання правничої допомоги №13/А/Ц-23 від 19 квітня 2023 року домовились, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги щодо представництва та захисту прав та інтересів клієнта у справі №953/1895/23 - у суді першої інстанції (Київський районний суд міста Харкова) становить 40 000 гривень у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь Клієнта.

Представник вказує, що сума гонорару адвоката є фіксованою і не залежить від витрат часу, обсягу підготовлених адвокатом документів чи ухвалення судом рішення на користь клієнта, а тому ці обставини не впливають на вартість послуг з надання правничої допомоги та, відповідно, розмір судових витрат. Таке визначення фіксованого розміру гонорару відповідає приписам статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», яка передбачає можливість встановлення фіксованої суми гонорару, що обчислюється з урахуванням складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта та інших істотних обставин.

Пунктом 4 Додатку №1 від 19 квітня 2023 року до договору про надання правничої допомоги №13/А/Ц-23 від 19.04.2023, Клієнт зобов?язаний сплатити адвокату гонорар 40 000 гривень за ведення справи в суді першої інстанції протягом 30 днів з дня підписання договору №13/А/Ц-23 від 19 квітня 2023 року. Оплата ТОВ "Азово-Чорноморська адміністративна компанія" гонорару адвоката за договором про надання правничої допомоги №13/А/Ц-23 від 19.04.2023 у сумі 40 000,00 грн. підтверджується видатковим касовим ордером від 05 липня 2023 року.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16 травня 2024 року Заяви представника відповідачів «Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю», Акціонерного товариства «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник», Товариства з обмеженою відповідальністю "Азово-Чорноморська адміністративна компанія" - адвоката Орлова Олександра Олександровича були задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ):

-на користь «Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю» (61002 м.Харків вул. Сумська, 96, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень;

-на користь Акціонерного товариства «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник» (61002 м.Харків вул. Сумська, 96, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень;

-на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Азово-Чорноморська адміністративна компанія" (61002 м.Харків вул. Сумська, 96, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень.

28 травня 2024 року ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати додаткове рішення та відмовити в задоволенні заяв в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціну позову та значення справи для сторони.

Як свідчить практика, зокрема справа №910/20852/20 Верховний суд при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує чи змінювалися права позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції, чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги та інші обставини.

Вказує, що згідно ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та посвідчення серії НОМЕР_1 її чоловік ОСОБА_2 належить до осіб з інвалідністю внаслідок другої групи.

Також, на підставі ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія1) серія НОМЕР_2 , її доньку ОСОБА_3 віднесено до категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також інформує, що розмір її пенсії , призначено станом на 22 травня 2024 року складає 2725 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачів адвокат Орлов просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, додаткове рішення залишити без змін.

Вказує, що оплата відповідачами гонорару адвоката за договорами про надання правничої допомоги №14/А/Ц-23 від 20.04.2023 року, №12/Б/Ц-23 від 19.04.2023 , №13/А/Ц-23 від 19.04.2023 у сумі 40000 грн підтверджується видатковими касовими ордерами від 03.07.2023 року, від 05.07.2023 року.

Зауважує, що позивач з клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не зверталася.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Заслухавши суддю-доповідача, за відсутністю учасників справи, які належним чином повідомлені про судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу суд першої інстанції вказав на складність справи, на виконану адвокатом роботу, на принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, на конкретні обставини справи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі та не подання позивачем заяви про зменшення розміру витрат на правову.

Колегія суддів не повністю погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам додаткове рішення не повністю відповідає.

У даному випадку суд першої інстанції розглянув заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу, яка була подана до суду у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Основними питаннями, які має розглянути суд апеляційної інстанції у контексті наведених у апеляційній скарзі та відзиви не неї доводів є: чи отримала апелянт попередній розрахунок судових витрат, копію заяв про відшкодування витрат на правничу допомогу разом з доданими до них документами на день їх розгляду судом, що є необхідним для реалізації її права на подання обґрунтованих заперечень та чи є наразі у зв`язку з цим підстави для розгляду її заяви про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції; чи дотримані були судом загальні критерії визначення та розподілу судових витрат, як добросовісність, обґрунтованість, розумність і співмірність ціні позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін; чи можливо суду зменшити розмір відшкодування витрат на правничу допомогу, якщо їх розмір у договорі є фіксований.

Загальні правила відшкодування витрат на правничу допомогу у нормах цивільного процесуального права сформульовані наступним чином.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України:

Ч. 3. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Ч. 4. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Ч. 8. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (частина 3 статті 246 ЦПК України).

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що:

1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

7. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

Відповідно до частини 3 ст. 2 ЦПК України:

3. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є:

1) верховенство права;

2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом;

3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

4) змагальність сторін;

5) диспозитивність;

6) пропорційність;

7) обов`язковість судового рішення;

8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;

9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом;

10) розумність строків розгляду справи судом;

11) неприпустимість зловживання процесуальними правами;

12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

У статті 134 ЦПК України передбачено правило щодо попереднього визначення суми судових витрат

1. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.04.2023 між адвокатом Орловим Олександром Олександровичем та Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі товариства з обмеженою відповідальністю в особі генерального директора Бавикіна Віктора Миколайовича було укладено договір №14/А/Ц-23 про надання правничої допомоги, за яким Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов?язання надати Клієнту за винагороду необхідну правничу допомогу щодо представництва та захисту прав та інтересів Клієнта у судах першої (Київський районний суд міста Харкова), другої та третьої інстанцій у справі № 953/1895/23. П.2.3. Адвокат має право на отримання винагороди за цим договором з урахуванням умов, викладених у Додатку, який є невід`ємною частиною цього договору (а.с.205-207, т.1).

20.04.2023 року між адвокатом Орловим Олександром Олександровичем та Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі товариства з обмеженою відповідальністю в особі генерального директора Бавикіна Віктора Миколайовича було укладено Додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги №14/А/Ц-23 від 20.04.2023, в якому сторони домовились, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги щодо представництва та захисту прав та інтересів клієнта у справі №953/1895/23 у суді першої інстанції становить 40 000 грн. у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь Клієнта (а.с.208, т.1).

В Акті виконаних робіт від 05.07.2023 до Договору №14/А/Ц-23 про надання правничої допомоги від 20 квітня 2023 року зазначено, який вид послуг був наданий адвокатом та вказано гонорар у розмірі 40 000 грн. (а.с.210, т.1).

Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі товариства з обмеженою відповідальністю 03 липня 2023 року сплатило 40 000 грн. адвокату Орлову О.О. за адвокатські послуги згідно договору №14/А/Ц-23 від 20.04.2023, що підтверджується видатковим касовим ордером від 03.07.2023 (а.с.209, т.1).

19.04.2023 між адвокатом Орловим Олександром Олександровичем та Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник», від імені, в інтересах та за рахунок активів якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Азово-Чорноморська адміністративна компанія» в особі Генерального директора Бортняка Вадима Вікторовича було укладено договір №12/Б/Ц-23 про надання правничої допомоги, за яким Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надати Клієнту за винагороду необхідну правничу допомогу щодо представництва та захисту прав та інтересів Клієнта у судах першої (Київський районний суд міста Харкова), другої та третьої інстанцій у справі № 953/1895/23. П.2.3. Адвокат має право на отримання винагороди за цим договором з урахуванням умов, викладених у Додатку, який є невід`ємною частиною цього договору (а.с.221-223, т.1).

19.04.2023 року між адвокатом Орлов Олександр Олександрович та Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник», від імені, в інтересах та за рахунок активів якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Азово-Чорноморська адміністративна компанія» в особі Генерального директора Бортняка Вадима Вікторовича було укладено Додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги №12/Б/Ц-23 від 19.04.2023, в якому сторони домовились, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги щодо представництва та захисту прав та інтересів клієнта у справі №953/1895/23 у суді першої інстанції становить 40 000 грн. у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь Клієнта (а.с.224, т.1).

В Акті виконаних робіт від 05.07.2023 до Договору №12/Б/Ц-23 про надання правничої допомоги від 19 квітня 2023 року зазначено, який вид послуг був наданий адвокатом та вказано гонорар у розмірі 40 000 грн. (а.с.226, т.1).

Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник» 03 липня 2023 року сплатило 40 000 грн. адвокату Орлову О.О. за адвокатські послуги згідно договору №12/Б/Ц-23 від 19.04.2023, що підтверджується видатковим касовим ордером від 03.07.2023 (а.с.225, т.1).

19.04.2023 між адвокатом Орловим Олександром Олександровичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Азово-Чорноморська адміністративна компанія» в особі Генерального директора Бортняка Вадима Вікторовича було укладено договір №13/А/Ц-23 про надання правничої допомоги, за яким Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов?язання надати Клієнту за винагороду необхідну правничу допомогу щодо представництва та захисту прав та інтересів Клієнта у судах першої (Київський районний суд міста Харкова), другої та третьої інстанцій у справі № 953/1895/23. П.2.3. Адвокат має право на отримання винагороди за цим договором з урахуванням умов, викладених у Додатку, який є невід`ємною частиною цього договору (а.с.239-241, т.1).

19.04.2023 року між адвокатом Орлов Олександр Олександрович та Товариством з обмеженою відповідальністю «Азово-Чорноморська адміністративна компанія» в особі Генерального директора Бортняка Вадима Вікторовича було укладено Додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги №13/А/Ц-23 від 19.04.2023, в якому сторони домовились, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги щодо представництва та захисту прав та інтересів клієнта у справі №953/1895/23 у суді першої інстанції становить 40 000 грн. у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь Клієнта (а.с.242, т.1).

В Акті виконаних робіт від 05.07.2023 до Договору №13/А/Ц-23 про надання правничої допомоги від 19 квітня 2023 року зазначено, який вид послуг був наданий адвокатом та вказано гонорар у розмірі 40 000 грн. (а.с.244, т.1).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Азово-Чорноморська адміністративна компанія» 03 липня 2023 року сплатило 40 000 грн. адвокату Орлову О.О. за адвокатські послуги згідно договору №13/А/Ц-23 від 19.04.2023, що підтверджується видатковим касовим ордером від 05.07.2023 (а.с.243, т.1).

За змістом вказаних норм ст.ст. 134, 141 ЦПК України попереднє визначення судових витрат на професійну правничу допомогу можливе лише зацікавленою стороною, суд за відсутності відповідних доказів не має ані повноважень, ані можливості їх визначити самостійно.

Отримання іншою стороною заяви про відшкодування судових витрат, яка подається після ухвалення рішення суду по суті спору, а також доданих на її обґрунтування доказів відповідно до принципу рівності сторін перед законом і судом, який є елементом принципу змагальності, ст. 12 ЦП України, є необхідною умовою для реалізації іншої сторони права обґрунтовано заперечувати проти задоволення такої заяви.

Якщо суд першої інстанції не забезпечив дотримання такого процесуального права іншої сторони, таке порушення відповідно до змісту ст. 367 ЦПК України та у контексті принципу верховенства права, ст. 10 цього ж Кодексу, має бути поновлене в суді апеляційної інстанції.

Згідно матеріалів справи представник відповідачів «Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю», Акціонерного товариства «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник», Товариства з обмеженою відповідальністю "Азово-Чорноморська адміністративна компанія" адвокат Орлов О.О. у своїх трьох відзивах на позов просив відшкодувати судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 40 000 грн., разом з відзивами вчасно надав до суду першої інстанції попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у вказаному розмірі та вказав, що на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази понесених кожним з відповідачів витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення Київським районним судом м. Харкова судового рішення по суті спору (а.с. 39 111 т. 1).

Разом з заявами про ухвалення додаткового рішення про відшкодування з позивачки на понесених відповідачами «Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю», Акціонерного товариства «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник», Товариства з обмеженою відповідальністю "Азово-Чорноморська адміністративна компанія" витрат на професійну правничу допомогу, які надійшли до суду першої інстанції 07.07.2023, представник відповідачів адвокат Орлов О.О. надав опис вкладення цінні листи про надсилання ім`я ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_2 копії відповідної заяви від кожного з вказаних відповідачів про ухвалення додаткового рішення у справі № 953/1895/23 з додатками (а.с. 194, 212, 228 т.1).

В результаті перевірки статусу вказаних поштових відправлень суд першої інстанції 18.07.2023 отримав інформацію, що вказані у описах вкладення цінні листи про надсилання на ім`я ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_2 копії відповідної заяви від кожного з вказаних відповідачів про ухвалення додаткового рішення у справі № 953/1895/23 з додатками не вручені (а.с. 2, 5, 8 т.2).

Наведене свідчить, що суд розглянув вищевказані заяви представника відповідачів та ухвалив додаткове рішення 16 травня 2024 року за відсутності позивачки , яка на той день не отримала копій вищевказаних заяв про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та доданих до неї документів та не мала відомостей про те, що вказані заяви будуть розглядатися в суді першої інстанції, а тому за відсутності з її боку недобросовісної процесуальної поведінки, відповідно до принципів верховенства права та рівності учасників справи стосовно здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, ст.ст. 10, 12 ЦПК України, що передбачає рівні права у доступі до суду на надання обґрунтованих заяв по суті ухваленого судом додаткового рішення, - колегія суддів відповідно до ст. 367 ЦПК України вважає, що вказані причини несвоєчасного подання ОСОБА_1 клопотання про зменшення розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є поважними. Тому колегія суддів розглядає заяву ОСОБА_1 про зменшення витрат на правничу допомогу по суті разом з іншими доводами апеляційної скарги та відзиву на неї.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Велика Палата Верховного Суду у п. 135 постанови від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

До таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у п.п. 169, 170 вказаної постанови від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 та відступила від відповідних висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18.

За змістом вказаної норми ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та згаданих правових висновків Великої Палати Верховного Суду розмір гонорару не має обов`язкової сили для третіх осіб, а тому суд при вирішенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу не втручається у питання щодо обґрунтованості розміру гонорару, але має законні дискреційні повноваження для зменшення відшкодування з урахуванням визначених у вказаних нормах цивільного процесуального права підстав.

Так, відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Крім того, у даному випадку не має значення чи було фактично оплачені надані професійні правничі послуги, оскільки до такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 червня 2021 року в справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), та зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Крім того, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Разом із тим, вищевказана норма ч. 4 ст. 137 ЦПК України визначила відповідні критерії, які за відповідним клопотанням зацікавленої сторони, згідно принципу пропорційності та загальних засад цивільного законодавства (справедливість, добросовісність та розумність) суду слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Суд першої інстанції наведені норми та принципи цивільного процесуального права не у повній мірі врахував при ухваленні 16 травня 2024 року додаткового рішення, а тому за клопотанням позивачки ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції вбачає підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК України).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись вказаними принципами права встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд першої інстанції не врахував, що адвокат Орлов О.О. здійснював представництво трьох відповідачів, і при цьому правова позиція у кожного з них була єдиною, внаслідок чого обсяг роботи, яку здійснював в їх інтересах їх представник адвокат Орлов О.О. істотно не відрізнявся, що об`єктивно зменшило її складність та обсяг. Враховуючи такий характер виконаної адвокатом Орловим О.О. роботи, з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, незначною кількістю засідань суду першої інстанції та тривалістю розгляду справи, реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, складності та обсягу виконаної роботи, їх значимості та незначних витрат часу представником у даній справі, враховуючи той факт, адвокат Орловим О.О. діяв одночасно в інтересах всіх доверителів в межах цієї справи, - колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідачів витрат на професійну правничу допомогу понесених під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 10000,00 грн, на користь кожного.

Доводи стосовно того, що єдиною підставою для зменшення судових витрат на правову допомогу є наявність обґрунтованого клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки позивачка не мала процесуальної можливості вчасно надати свої заперечення проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, згідно правових висновків, які були висловлені у п. 119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України (аналогічні норми сформульовані у частинах 5-7 та 9 ст. 141 ЦПК України), може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд порушив норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви, суд апеляційної інстанції відповідно до п.п. 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України вважає за необхідне оскаржене рішення суду змінити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь «Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю», Акціонерного товариства «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник», Товариства з обмеженою відповідальністю "Азово-Чорноморська адміністративна компанія" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень на користь кожного з цих відповідачів.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 травня 2024 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь «Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю» (61002 м. Харків вул. Сумська, 96, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник» (61002 м. Харків вул. Сумська, 96, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Азово-Чорноморська адміністративна компанія" (61002 м.Харків вул. Сумська, 96, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 26 лютого 2025 року.

Головуючий В.Б. Яцина

Судді Ю.М. Мальований

Н.П. Пилипчук