Справа № 132/996/24
Провадження № 22-ц/801/648/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2024 року, ухвалену під головуванням судді Сєліна Є.В.,

у справі № 132/996/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач)

до ОСОБА_1 (відповідач)

про стягнення заборгованості за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78579765 від 22 січня 2023 року,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в районний суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що 22.01.2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78579765, за яким відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до договору факторингу № 14/06/21, укладеного 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», право грошової вимоги за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78579765 від 22.01.2023 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

За реєстром боржників до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78579765 від 22.01.2023 року, становить 22 000 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 5 500 грн; заборгованість за відсотками 16 500 грн.

Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не вчиняє дій спрямованих на повернення вказаних грошових коштів, з метою захисту порушеного права й охоронюваних законом інтересів, позивач звернутися до суду із вказаним позовом та просив стягнути 22 000 грн.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» кредит (основний борг) за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78579765 від 22 січня 2023 року у розмірі 5500 грн.00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» проценти (штрафні санкції) за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78579765 від 22 січня 2023 року у розмірі 16 500 грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 3028 грн.00 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із судовим рішенням відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення суд норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його та ухвали нове рішення про часткове задоволення позову, а саме стягнення з нього основної суми боргу 5500 грн та відсотків в сумі 1650 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що проценти за користування кредитом нараховувались за період, що перевищує строк кредитування, який відповідно до умов договору становить 30 днів, вважаючи при цьому, що такий розмір - 2,5 % в день не відповідає вимогам ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», оскільки перевищує 1 % денної процентної ставки.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. При цьому зазначила, що нарахування відсотків за користування кредитом відбувалось відповідно до умов договору, зокрема п. 6.5. за кожний день понадстрокового користування позикою, починаючи з першого дня понадстрокового користування , але в будь якому випадку не більше 90 днів.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 лютого 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 25 лютого 2025 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду, який вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду в справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 9 статті 19 ЦПК України встановлено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що стороною у справі подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у справі, яка не відноситься до категорії тих, що не може бути розглянута у порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК України) з ціною позову менше 30-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у даному випадку 22 000 грн), колегією суддів вирішено призначити її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 22.01.2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78579765, за яким відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до договору факторингу № 14/06/21, укладеного 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», право грошової вимоги за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78579765 від 22.01.2023 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

За реєстром боржників до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78579765 від 22.01.2023 року, становить 22 000 грн, з яких заборгованість за основним боргом 5 500 грн; заборгованість за відсотками 16 500 грн.

Позиція апеляційного суду

Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення не відповідає зазначеним вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх доведеності, при цьому врахував, що відповідач не спростував розмір боргу, а наявний у матеріалах даної справи розрахунок заборгованості за кредитним договором, є належним доказом наявності заборгованості позичальника.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України).

Апеляційним судом встановлено наступні обставини.

22 січня 2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78579765, за яким відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах:

- сума виданого позики: 5 500 грн;

- дата надання позики: 22 січня 2023 року;

- строк позики: 30 днів;

- стандартна процентна ставка 2,5 % в день.

Факт отримання коштів позичальником не заперечується останнім.

Відповідно до реєстру боржників від 26.07.2023 року до договору факторингу № 14/06/21 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного позивачем встановлено, що станом на 29.02.2024 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 78579765 від 22.01.2023 становить 22 000 грн, яка складається з наступного:

- 5 500 грн основна сума боргу;

- 16 500 грн сума заборгованості за відсотками;

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Таким чином, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступник позикодавця ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Як встановлено апеляційним судом, між сторонами по справі укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №7857975 22 січня 2023 року, згідно з яким сума кредиту становить 5 500 грн (п. 2.1), а строк позики становить 30 днів (п. 2.2). Відповідно до п. 2.3 процентна ставка становить 2,5 % в день.

Тобто нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено, окрім статті 1048 ЦК України, і самим Договором.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд першої інстанції не звернув на це уваги і не в повній мірі дослідив вказані докази по справі та не надав їм належної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача відсотків, які були нараховані поза межами погодженого сторонами Договору позики строку кредитування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що з відповідача підлягає стягненню 5500 грн сума позики, та 4 125 грн нарахованих відсотків за 30 днів - період кредитування, що разом становить 9 625 грн.

А тому доводи апеляційної скарги в цій частині є слушними.

Водночас колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що розмір нарахованих позивачем відсотків суперечить частині 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з огляду на таке.

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності з 24 грудня 2023 року.

Договір позики укладено 22 січня 2023 року, тобто до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", а відтак положення цього закону не застосовуються до кредитного договору, на підставі якого з відповідача стягується заборгованість.

Крім того, положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно.

Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Вирішуючи спір у справі, яка переглядається, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки обставинам, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення учасників справи, іншим фактичним даним, які випливають із встановлених обставин, а тому висновок суду першої інстанції про повне задоволення вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» без оцінки вказаних обставин у сукупності, не може вважатись обґрунтованим і таким, що відповідає положенням статей 76, 81, 89 ЦПК України.

Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, а це, відповідно до статті 376 ЦПК України, є підставою для зміни судового рішення в частині стягненої суми заборгованості та прийняття у цій частині нового судового рішення по суті заявлених вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, які з установлених колегією суддів апеляційного суду обставин справи та наведених мотивів в редакції даної постанови підлягають частковому задоволенню.

Щодо судових витрат

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплачено 3028 грн судового збору.

Оскільки позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено на 43,75 %, то із відповідача на користь останнього необхідно стягнути понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі (43,75 % від 3028 грн), що становить 1324,75 грн.

Окрім цього, з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягає частковому судовий збір, сплачений останнім за подання апеляційної скаргою, в розмірі 2254,9 грн (56,25% від 4542 грн).

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Оскільки на ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» покладено більшу суму судових витрат, йому необхідно сплатити на користь ОСОБА_1 різницю в сумі 1230,12 грн (2554,9 грн 1324,75 грн).

Керуючись статтями 376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78579765 від 22 січня 2023 року задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () заборгованість за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78579765 від 22 січня 2023 року в сумі 9 625 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5 500 грн та заборгованості за відсотками 4 125 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) різницю судових витрат, понесених ним по справі в сумі 1239,12 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий: І.М. Стадник

Судді: М.В. Матківська

В.В. Сопрун