Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/5764/24
Провадження № 2/644/696/25
17 лютого 2025 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:
Головуючого судді Бугери О.В.,
За участю секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,
Представника позивача адвоката Гриценко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту не проживання із спадкодавцем на день відкриття спадщини та визнання його таким, що не прийняв спадщину,-
Представником позивача подано до суду відповідну позовну заяву, позивач просить: встановити факт, що спадкоємець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживав із спадкодавець ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем своєї реєстрації за адресою АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що не прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обгрунтування заяви посилались на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після ОСОБА_5 смерті відкрилась спадщина. З 19 вересня 1971 року ОСОБА_5 перебував у шлюбі зі ОСОБА_6 , після одруження ОСОБА_7 . Подружжя ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 мало двох дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 - на день смерті ОСОБА_5 разом з ним офіційно були зареєстровані: його дружина - ОСОБА_7 , його донька ОСОБА_8 з онуками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , його син - ОСОБА_4 разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 та їх дітьми ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . В дійсності, на момент смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ним фактично проживали лише його дружина з донькою та її дітьми ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ). Донька з її дітьми проживали з батьком з її народження до останнього дня життя ОСОБА_5 , донька доглядала та піклувалась про батька, який останні роки перед смертю хворів на онкологічне захворювання. Ба ОСОБА_12 починаючи з 1992 року не проживав разом з батьками, за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . 13.09.2023 року ОСОБА_7 звернулась до Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини, яку було прийнято до свого провадження та відкрито спадкову справу №530/2023 ОСОБА_13 Державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори. ОСОБА_8 , донька померлого відмовилась від спадщини, яка залишилось після смерті батька ОСОБА_5 на користь матері ОСОБА_7 та в рамках вказаної спадкової справи подала до нотаріуса відповідну заяву в строк передбачений законом. ОСОБА_4 , син померлого ОСОБА_5 протягом визначеного законом шестимісячного строку до нотаріуса із заявою щодо прийняття спадщини, яка залишилась після батька не звертався, письмову відмову в строк не надав. Проте, ОСОБА_4 усно у розмові по телефону з матір`ю ОСОБА_7 та рідною сестрою ОСОБА_8 відмовився від спадщини, яка залишилась після смерті батька ОСОБА_5 , але у зв`язку із військовими діями не встиг вчасно надати нотаріусу належним чином засвідчену відмову у зв`язку із тим, що він з 2016 року проживає закордоном та не мав змоги приїхати на Україну. У 2016 році ОСОБА_4 разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та їх дітьми ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 переїхали до Російської Федерації, з того часу і дотепер вони проживають за адресою АДРЕСА_2 , Російської Федерації у власному будинку. Відповідно до інформації отриманою у Державного нотаріуса Козєєвої С.М. 2/3 спадщини після ОСОБА_5 фактично приняла його дружина ОСОБА_7 , а 1/3 спадщини вважається, що прийняв його син ОСОБА_4 на підставі того, що він був зареєстрований за однією адресою з батьком на день його смертю. ІНФОРМАЦІЯ_10 о 13:24 збройні сили Російської Федерації обстріляли село Гроза Харківської області. Ракета «Іскандер» влучила у магазин-кафе, де на момент трагедії проводився поминальний обід, там перебували приблизно 60 із 330 жителів села Гроза. На цих поминках ІНФОРМАЦІЯ_10 загинули ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відкрилась спадщина. На момент смерті ОСОБА_7 разом з нею офіційно були зареєстровані: її донька ОСОБА_8 з онуками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , та її син - ОСОБА_4 разом зі своєю дружиною та їх синами. 02.04.2024 року ОСОБА_4 направив поштою до Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Заяву про відмову від спадщини, яка залишилась після його матері ОСОБА_7 на користь її онуків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Цю Заяву було прийнято до свого провадження та відкрито спадкову справу №141/2024 від 02.04.2024р. ОСОБА_13 - Державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори в порядку виконання обов`язків державного нотаріуса Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області. ОСОБА_8 перебувала у зареєстрованому шлюбі з Позивачем - ОСОБА_1 , від шлюбу народились двоє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 . У зв`язку із загибеллю ОСОБА_8 право на її частину спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_7 замість неї отримали її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 30.04.2024 р. ОСОБА_1 чоловік ОСОБА_8 та батько їх спільних неповнолітніх дітей звернувся в їх інтересах до Державного нотаріуса Козеевої С.М. щодо оформлення спадкових прав на все спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_7 померлої ІНФОРМАЦІЯ_14 та ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на їх онуків ОСОБА_2 та ОСОБА_14 , проте, йому було відмовлено, так як спадщину також прийняв син спадкодавця ОСОБА_4 , так як був зареєстрований разом зі спадкоємцем на момент смерті, та не подав заяву про відмову від спадщини в установлений строк. Отже, на сьогодні не можливо встановити факт того, що спадкоємець ОСОБА_4 не проживав за зареєстрованою адресою АДРЕСА_1 разом із спадкодавцем - ОСОБА_5 на день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та оформити належним чином право власності неповнолітніх дітей на все спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Спадщину, яка залишилась після ОСОБА_5 , - дідуся неповнолітніх дітей Державний нотаріус не може оформити у зв`язку із тим, що ОСОБА_4 , подав заяву про відмову від спадщини пізніше встановленого законом строку, а отже вважається таким, що прийняв спадщину, що не відповідає дійсним обставинам справи. З огляду на вищевикладене для оформлення всієї спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 заявник звернувся до суду в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , щоб встановити факт того, що спадкоємець - ОСОБА_4 (разом зі своєю дружиною та дітьми) не проживав із спадкодавцем ОСОБА_5 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та фактично не прийняв спідщину, яка відкрилась після його смерті.
Представник позивача в сдуовому засіданні вимоги позову підтримала та просила його задовольнити. Підтримала доводи викладені в позові. Пояснила, що відповідач обізнаний із питанням оформлення спадкових справ, не заперечував проти оформлення права власності за дітьми своєї загиблої сестри, але оскільки не має можливості надати нотарально посвідчені заяви, вирішення питання підлягає виключно в судовому порядку.
Відповідач в судові засідання не з`являвся, про час та дату про розгляд справи повідомлявся неодноразово шляхом надіслання судових повісток на адресу реєстрації відповідача, за даною адресою відповідач не проживає понад 10 років, конверти повертаються на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а також, враховуючи інфомрацію щодо перебування відповідача за кордоном, шляхом розміщення оголошення на сайті суду, відзиву на позовну заяву не подав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Право на вибір місця проживання закріплено у ст.33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Положення ст. 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Згідно зі ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , який з 19 вересня 1971 року по день смерті перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_17 . Від шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 мали двох дітей: : ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_17 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 по день смерті перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_18 . Від шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_1 мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв.
Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за запитуваною адресою станом на відповідну дату, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .
До позовної заяви було долучено заяви ОСОБА_4 , 31.10.1971 року з апостилями про відмову прийняття спадщини за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_15 та ОСОБА_7 , також у заявах зазначав, що він з дружиною та дітьми не проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
Також до позовної заяви долучено постанову про відмову у чиненні нотаріальних дій, якою ОСОБА_15 , який діє від імені малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що ОСОБА_4 , прийняв спадщину.
Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 16.05.2024 року жителі АДРЕСА_1 : ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 підтвердили, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_9 були зареєстровані, але фактично не проживали з початку 2000 року за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні за клопотанням позивача було допитано свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_18 ..
Так, свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона проживала по сусідству із родиною ОСОБА_19 . В будинку проживали ОСОБА_20 , його дружина ОСОБА_21 , їх донька ОСОБА_22 , а потім їх онуки, діти ОСОБА_23 , та її чоловік. ОСОБА_19 ОСОБА_24 ніколи в будинку не проживав, а ще років 10 тому виїхав до росії та там залишився з родиною. Також пояснила, що спочатку родина ОСОБА_19 мешкала в квартирі по АДРЕСА_3 , потім там в квартирі залишивя ОСОБА_24 зі своєю родиною, а батько, мати та сестра переїхали на будинок. Стверджувала, що відповідач в будинку ніколи не мешкав, не претендував на нього, коли жив на ОСОБА_25 ходив в гості до батьків. Знає, що після смерті ОСОБА_26 та ОСОБА_22 не встигли оформити спадщину, бо обидві загинули під час обстрілу с. Гроза. В інтересах дітей батько оформлює спадкові права та виникли проблеми.
Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, вона є сусідкою родини ОСОБА_19 . Знає добре всю родину. Вбудинку жили ОСОБА_20 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , з дітьми, а також чоловік ОСОБА_29 . Чоловік ОСОБА_29 постійно у відрядженнях. Наразі в будинку ніхто не живе, знає, що позивач з дітьми як ВПО мешкає в Харкові. Стверджувала, що в будинку відповідач ОСОБА_24 ніколи не жив, у нього було своє житло, квартира на ОСОБА_25 , він там мешкав зі своєю родиною, а потім виїхав за межі країни, за кордонм мешкає дуже давно.
Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з ч. 1 ст. 1216, ч. 1 ст. 1217 ЦК України с падкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Статтею 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.
Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 1 статті 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Відповідно до ч.3,5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини
Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Згідно ч.1, 2 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Таким чином, лише реєстрація місця проживання відповідача за одною адресою із садкодавцем не свідчить про те, що відповідач з спадкодавцем проживали однією сім`єю та обставини фактичного прийняття спадщини.
Судом було досліджено копію спадкової справи, що була відкрита після смерті ОСОБА_5 , за №530/2023, із змісту якої вбачається, що справа розпочата 13.09.2023 року, за заявою ОСОБА_7 , яка приймає спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_8 подала заяву, в якій відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька на користь дружини спадкодавця, своєї матері ОСОБА_7 . За довідкою про зареєстрованих осіб в будинку на момент ІНФОРМАЦІЯ_2 , окрім померлого, були зареєстровані ОСОБА_7 , дружина, ОСОБА_8 , донька, двоє дітей ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_14 , а також ОСОБА_4 , син, його дружина ОСОБА_9 , та ОСОБА_11 , онук. Свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 не видавалось, в матеріалах спадкової справи наявні копії свідоцтв про смерть ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що загинули ІНФОРМАЦІЯ_14 .
ОСОБА_4 заяв про прийняття спадщини після смерті батька не подавав, за місцем реєстрації не проживав, подавав заяву про те, що він обізнаний щодо відкриття спадщини, щодо пропуску ним строку на подачу заяви, відсутності намірів вступати до спадкового майна, не заперечення проти оформлення спадкових прав після смерті батька, сестри та матері, дітьми сестри ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .. Заяву подавав до компетентних органів та посвідчував у нотаріуса рф, в заяві також зазначав, що він є громадянином рф, зареєстрований в АДРЕСА_2 . Заява була апостельована, здійснено переклад на українську мову, який посвідчений у встановленому порядку. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу в інтересах малолітніх дітей було відмовлено, постановою державного нотаріуса, оскільки 2/3 частки майна після смерті ОСОБА_5 прийняла його дружина ОСОБА_7 , а 1/3 частку прийняв його син ОСОБА_4 у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України.
З урахуванням наведеного, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно зареєстрований але не проживав за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі, на момент смерті спадкодавця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , а тому не є таким, що прийняв садщину після смерті батька. Визнання даного факту є необхідним для реалізації спадкових прав малолітніх. Тому суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 29, 272, 1216, 1218, 1220, 1221, 1223, 1258, 1261, 1266, 1268-1269, 1270, 1272, 1273 ЦК України, ст. ст. 12, 76, 90, 95, 258, 259, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , - задовольнити.
Встановити факт, що спадкоємець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шевченківським РВ УМВС України в Харківській області 11.09.1999 року, РНОКПП НОМЕР_2 , не проживав із спадкодавцем ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем своєї реєстрації за адресою АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шевченківським РВ УМВС України в Харківській області 11.09.1999 року, РНОКПП НОМЕР_2 , таким, що не прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Повний текст рішення виготовлений 27.02.2025 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційної інстанції.
Головуючий: суддя О.В. Бугера